Алгоритми/Претраживање успоном

Метода претраживања успоном је техника која се користи за одређене класе оптимизационих проблема. Идеја је да се крене од суб-оптималног решења проблема (нпр., почети у подножју успона) и затим понављањем побољшавати решење (шетња уз успон) док неки услов не буде максимизован (док се не дође до врха успона).
Метода претраживања успоном# Конструисати суб-оптимално решење које је у сагласности са ограничењима проблема
# Узети решење и побољшати га
# Понављати други корак док год је даље побољшавање решења могуће/потребно
Један од најпопуларнијих проблема претраживања успоном је проблем протока мреже. Иако проток мреже може звучати специфично, важан је јер има високу експресивну моћ: на пример, многи проблеми са алгоритмима са којима се сусрећемо у пракси се могу сматрати као посебни случајеви протока мреже. Након што смо приказали једноставан пример приступа претраживању успоном за нумерички проблем, приказаћемо проток мреже а затим ћемо дати примере апликација протока мреже.
1 Њутнов метод налажења корена
Њутнов метод налажења корена је алгоритам стар три века, који служи за налажење нумеричких апроксимација коренова функције (то су тачке <math>x</math> где функција <math>f(x)</math> постаје нула), почевши од иницијалне претпоставке. За овај алгоритам је потребно познавати функцију <math>f(x)</math> и њен први извод <math>f'(x)\,</math>. Идеја је следећа: у близини почетне претпоставке <math>x_0</math> можемо формирати Тејлоров ред функције:
:<math>f(x)=f(x_0+\epsilon)\,</math><math>\approx f(x_0)+\epsilon f'(x_0)</math><math>+\frac{\epsilon^2}{2} f''(x_0)+...</math>
Који даје добру апроксимацију функције у околини x0. Узимајући само прва два члана израза са десне стране једначине, изједначавајући их са нулом и решавајући по epsilon, добијамо:
:<math>\epsilon=-\frac{f(x_0)}{f'(x_0)}</math>
Које можемо користити за конструкцију бољег решења:
:<math>x_1=x_0+\epsilon=x_0-\frac{f(x_0)}{f'(x_0)}.</math>
Ово ново решење може бити почетни положај за поновну примену ове процедуре. Тако, уопштено, боља апроксимација може се конструисати понављањем следећег израза:
:<math>x_{n+1}=x_n-\frac{f(x_n)}{f'(x_n)}.</math>
Као што је приказано на слици, ово није ништа више него конструкција нуле из тангенте функције у тачки почетне претпоставке. Уопштено, Њутнов метод налажења коренова конвергира квадратно, осим када први извод решења <math>f'(x)=0\,</math> нестане у корену.
По аналогији са методом претраживања успоном, Њутнов метод налажења коренова можемо применити не на функцију <math>f(x)\,</math>, већ на њен први извод <math>f'(x)\,</math>, тј. тражимо <math>x</math> тако да је <math>f'(x)=0\,</math>. Ово ће дати екстерне позиције функције, њене максимуме и минимуме. На овај начин, иницијализацијом Њутновог метода довољно близу максимума, пењемо се уз успон.
1.1 Пример апликације Њутновог метода
Функција нето тренутне вредности је функција времена, камате и серија токова кеша. Сродна функција је интерна повратна рата. Формула за сваки период је (CFi x (1+ i/100) t, и ово ће да да полиномијалну функцију која представља укупан проток кеша, и која је једнака нули када је камата једнака ИРР. Приликом коришћења Њутновог метода, x је камата, y је укупан проток кеша, и метод ће да користи дериват полиномијалне функције нађе нагиб графика за задату вредност камате (вредност x), који ће дати тачку xn+1, тј. бољу вредност камате за следећу итерацију, док се не дође до оне вредности x за које је y=0.
Осим континуалних функције, метода претраживања успоном се може применити и на дискретне мреже.
2 Проток мреже
Претпоставимо да имамо усмерен граф (са могућим циклусима) са једним чвором означеним као извор и другим чвором означеним као дестинација или 'лавабо'. Изворни чвор има само излазне ивице. Слично, чвор дестинације има само улазне ивице. Можемо претпоставити да је граф потпуно повезан, без мртвих крајева; нпр. за сваки чвор (осим изворног и крајњег), постоји бар једна ивица која улази у њега и бар једна ивица која излази из њега.
Свакој ивици додељујемо „капацитет“, и на почетку разматрамо само капацитете са интегралним вредностима. Следећи граф је у складу са наведеним захтевима:
Замислићемо да имамо серије улаза који стижу на улазни (изворни) чвор, које бисмо волели да пропагирамо ивицама графа до излазног чвора (чвора дестинације). Број јединица које можемо да пренесемо преко једне ивице у неком тренутку мора бити мањи или једнак капацитету те ивице. Можемо да посматрамо чворове као градове и ивице као путеве између њих, и задатак нам је да пошаљемо што већи бриј аутомобила од исзворног града у град дестинацују. Ограничење је то да неким путем не можемо послати више аутомобила него што ја капацитет тог пута.
Циљ протока мреже је да се пошаље максималан саобраћај од s до t који свака улица може да поднесе.
Како би се организовале саобраћајне руте, можемо направити листу различитих путања од града <math>s</math> до града <math>t</math>. Свака путања има капацитет једнак најмањем капацитету свих ивица које припадају тој путањи; на пример, посматрајмо следећу путању <math>p</math>:
Иако последња ивица путање <math>p</math> има капацитет 8, том ивицом иде само један аутомобил, јер претходна ивица има капацитет 1 (па је та ивица у пуном капацитету). Након коришћења ове путање, можемо да израчунамо резидуални граф тако што ћемо да одудмемо 1 од капацитет сваке ивице:
(Одузимамо 1 од капацитета сваке ивице из путање p јер је капацитет путање <math>p</math> једнак 1.) Можемо рећи да p има проток 1. Формално, проток је додела <math>f(e)</math> вредности скупу ивица графа <math>G = (V, E)</math> таква да важи:
:1. <math>\forall e\in E: f(e)\in\R</math>:2. <math>\forall (u,v)\in E: f((u,v)) = -f((v,u))</math>:3. <math>\forall u\in V, u\ne s,t: \sum_{v\in V}f(u,v) = 0</math>:4. <math>\forall e\in E: f(e)\le c(e)</math>
Где је <math>s</math> изворни (улазни) чвор, а <math>t</math> излазни (чвор дестинације) чвор, и <math>c(e)\ge 0</math> је капацитет ивице <math>e</math>. Вредност протока <math>f</math> дефинишемо на следећи начин:
:<math>\textrm{Value}(f) = \sum_{v\in V} f((s, v))</math>
Циљ протока мреже је да се нађе f такво да је <math>\textrm{Value}(f)</math> максимално. Ово значи да не постоји ни једна друга додела протока која је у складу са ограничењима 1-4 да има већу вредност протока. На примеру саобраћаја ћемо демонстрирати шта значе ова 4 ограничења:
#<math>\forall e\in E: f(e)\in\R</math>. Ово правило дефинише проток као реалну функцију ивица. Функција је дефинисана за сваку ивицу графа. Ова функција се може посматрати као просто мапирање. Свака # <math>\forall (u,v)\in E: f((u,v)) = -f((v,u))</math>. Ово правило каже да ако има саобраћаја који иде од чвора ''u'' до чвора ''v'', онда се саобраћај од ''v'' до ''u'' сматра његовим негативом. На пример, ако два аутомобила иду од града ''u'' до града ''v'', онда -2 аутомобила иду у супротном смеру. Слично, ако 3 аутомобила иду од града ''u'' до града ''v'' и 2 аутомобила иду од града ''v'' до ''u'', ефекат је исти као да један аутомобил иде од града ''u'' до града ''v'' и ниједан од града ''v'' до града ''u''.
#<math>\forall u\in V, u\ne s,t: \sum_{v\in V}f(u,v) = 0</math>. Ово правило каже да пи мрежни проток, осим за улазни и излази чвор требало да буде неутралан. То значи да никада више аутомобила неће ићи у неки гради него што ће излазити из неког града. Нови аутомобили могу само доћи из улазног чвора и аутомобили се само могу заустављати у излазном чвогу. Слично, шта год потекне из s мора дотећи у t. Приметимо да, уколико неки град има 3 аутомобила који долазе у њега, он може послати 2 аутомобила у јдан град и аутомобил у неки други град. Такође, у неки гради аутомобили могу долазити из више различитих градова ( мада су сви дошли из s).
#<math>\forall e\in E: f(e)\le c(e)</math>.
3 Форд Фалкероснов алгоритам
Следећи алгоритам рачуна максимални проток за дати граф са ненегативним капацитетима. Једноставно је разумети шта овај алгоритам ради, али није тривијално приказати да се овај алгоритам завршава и да даје оптимално решење.
function net-flow(graph (''V'', ''E''), node ''s'', node ''t'', cost ''c''): flow
initialize ''f''(''e'') := 0 for all ''e'' in ''E''
loop while not ''done''
for all ''e'' in ''E'': ''// рачуна капацитет остатка''
let ''cf''(''e'') := ''c''(''e'') - ''f''(''e'')
repeat
let ''Gf'' := (''V'', {''e'' : ''e'' in ''E'' and ''cf''(''e'') > 0})
find a path ''p'' from ''s'' to ''t'' in ''Gf''''// нпр., користите прво-у-дубину''
if no path ''p'' exists: signal ''done''
let ''path-capacities'' := map(''p'', ''cf'') ''// путања је скуп грана''
let ''m'' := min-val-of(''path-capacities'') ''// најмањи остатак капацитета p''
for all (''u'', ''v'') in ''p'': ''// одржавати ограничења протока''''f''((''u'', ''v'')) := ''f''((''u'', ''v'')) + ''m''''f''((''v'', ''u'')) := ''f''((''v'', ''u'')) - ''m''
repeat
repeat
end
Форд-фалкерсонов алгоритам понавља позиве Breadth-First претрази ( користи редове за чекање да распореди да деца чворова постану тренутни чворови). Breadth-First претрага инкрементира дужину сваке путање +1 тако да прва путања која стигне до дестинације, најкраћа путања, прва напушта ред за чекање. Ово је обрнуто од коришћења стека, који представља Depth-First претрагу и која ће дати било коју путању до дестинације, са проученим потомцима тренутног чвора, али не обавезно и најкраћу.
* У једној претрази, путања од извора до дестинације је пронађена. Са свих чворова се склања ознака на почетку нове претраге. Виђени чворови се означавају и не претражују се поново ако се на њих опет наиђе. У неком тренутку, сви чворови до којих се може доћи ће бити распоређени у реду за чекање и неће више бити неозначених чворова до којих се може доћи са последњег чвора из реда за чекање.
* Током претраге, распоређени чворови имају запамћену ивицу налазача ( која се састоји од тренутног чвора, пронађеног чвора, тренутног протока и укупног капацитета у смеру од првог ка друго чвору).
* Ово омогућава налажење обрнуте путање од чвора дестинације до почетног чвора. Кад је путања нађена, ивице се испитују како би се нашла ивица са најмањим преосталим капацитетом, и ово постаје резултујући проток путање, и тај број се одузима од преосталих капацитета сваке ивице дуж путање. На ивици која представља „уско грло“ путање, са минималним преосталим капацитетом, никакав проток више неће бити могућ у смеру ка напред, али ће и даље бити могућ у смеру ка позади.
* Овај процес Breadth-First претраживања путање до излазног чвора, попуњавајући путању до резидуалног капацитета ивице уског грла , се понавља док се не деси да BF претрага не може да нађе путању до излазног чвора ( до чвора се не може доћи јер све секвенце ивица до излазног чвора имају попуњена уска грла). На тај начин се меморија споредних ефеката претходних путања које су нађене снима у пртоцима ивица, и она утиче на наредне претраге.
* Важно својство максималног протока је да проток може да се појави у смеру уназад од ивице и резидуални капацитет смера уназад је тренутни проток у смеру унапред. Уобичајено, резидуални капацитет ивице у смеру унапред је проток унапред умањен за почетни капацитет. Интуитивно, ово омогућава више опција за максимизацију протока јер претходно аугментоване путање блокирају краће путање.
* На завршетку, алгоритам задржава означена и неозначена стања резултата последње BF pretrage.
* Стање најмањег одсецања су два скупа означених и неозначених чворова формираних од последње безуспешне BF претраге која је почела на улазном чвору, а није успела да дође до излазног чвора. Улазни чвор припада једној страни пресека, а излазни чвор припада другој страни пресека. Произвољно, бити „ у пресеку“ значи бити на улазној страни или бити означен чвор. Подсетите се како чвор постаје означен са датом ивицом са протоком и резидуалним капацитетом.
3.1 Пример апликације Форд Фалкеросновог минимални проток/минимално одсецање алгоритма
Пример примене Форд-Фалкерсоновог алгоритма су елиминације у сезони бејзбола. Питање је да ли неки тим може да победи у целој сезони ако превазилази неку комбинацију победа осталих тимова.
Идеја је да се направи граф протока са тимовима који не могу да превазиђу број укупних победа који циљни тима може максимално да оствари за целу сезону. Постоје чворови игре чије ивице представљају број преосталих мечева између два тима, и сваки чвор игре шаље проток ка два чвора тимова, преко ивица које неће ограничити проток унапред. Чворови тимова примају ивице од свих игара у којима су учествовали. Даље, ивице које шаљу проток са капацитетима који представљају ограничење победа, протичу ка виртуелном циљном чвору. У стању максималног протока, где укупан број победа циљног чвора превазилази неку комбинацију победа осталих тимова, претпоследња depth-first претрага ће одсећи почетни чвор од остатка графа, јер никакав проток ка било ком од чворова игре не би био могућ као резултат претпоследње depth-first претраге (сетите се шта се догађа са протоком, у другом делу алгоритма, након налажења путање). Ово је због тога што кад се тражи максимални проток сваке путање, капацитети ивица игре ће бити максимално исцеђени од стране ивица са ограничењем победе из остатка путање, а било који резидуални капацитет игре значи треба да се одигра још игара, после којих ће барем један тим преузети максималан број победа циљног тима. Ако је чвор тима у минималном одсецању, онда постоји ивица са резидуалним капацитетом која води ка тиму, што, имајући у виду претходна излагања, значи шта? Шта представља сет тимова који се налазе у минималном одсецању (помоћ: размислите о ивици чвора игре)?
3.2 Пример максималног бипартитивног упаривања (интерно упаривање)
Овај проблем упаривања не укључује приоритетно пондерисање. Скуп компанија нуди послове који сачињавају један велики скуп, и стажисти се пријављују компанијама за одређене послове. Апликације су ивице са тежинама 1. Како бисмо конвертовали проблем бипартитног упаривања у проблем максималног протока, морамо креирати виртуелне чворове s и t, који имају ивице тежине 1 из s ка свим стажистима, и од свих послова до t. Затим се примањује Форд-Фалкерсонов алгоритам како би се секвенцијално сатурирале ивице са капацитетом 1 из графа, тако што се аугментују пронађене путање. Може да се деси да се дође до средњег стања, где преостали стажисти и послови остану неупарени, али бектрекинг дуж супротних ивица које имају резидуалне капацитете= проток унапред=1, дуж дужих путања које се јављају касније током breadth-first претраге ће негиратипретходне суб-оптималне аугментујуће путање, и обезбеђује даље опције претраге за упаривање, и заустевиће се само онда када се дође до максималног протока или максималног упаривања.


Викишколарац:Европа/Португалија

Португал, званично Португалска Република (República Portuguesa) је држава која се налази на југо-западу Европе, то јест на Пиринејском полуострву. Португалија се граничи са Шпанијом на истоку и северу,а излази на атлантски океан. Главни град  Португалије је Лисабон.
1 Историја
Најранији људски остаци пронађени у Португалу су кости неандерталског типа из Фурнинхаса. У 1. миленијуму пре нове ере, келтски народи су ушли на полуострво преко Пиринеја, а многе групе су отишле на Запад. Феничански, а касније и картагињански утицај је у истом периоду стигао до јужне Португалије.
Током наредних векова, много цивилизација и народа је било настањено на територији данашњег Португала, али је Португал као независна држава настала тек у 1179. године. Иначе име Португал потиче од латинских речи које значе „лепа лука“.
Крајем 16.-ог века Портгал је изгубио независност, због утицаја Шпаније, али ју је вратио 1640. године. 1910. године Португал постаје република, потпуно укинувши монархију.
2 Географија
По положају Португалија је атлантска земља. У Португалији живи око 10.500.000 становника, а густина насељености износи око 114st/km2. Португалија спада у једну од најмањих држава у Европи. Teриторије Португалије су природна спуштања Шпанске Мезете.
Западни део државе је низијски док је источни део планински.Северни део чини планинска покраина која распростире од реке Мињо до реке Доуро.
Клима- У Португалији постоје две врсте климе: медитеранска и океанска. На северу је заступљена океанска клима.Океанску климу карактеришу влажна лета и благе зиме. У јужном делу преовладавају утицаји са Медитерана. У унутрашњости Португалије лета су доста сува и врела, па су суше сталне. У Португалу се налази најзападнија тачка континеталног дела Европе - рт Кабо да Рока.
3 Становништво
Највећи део становништва чине Поругаци 99,5% док Шпанци,Енглези и Бразилци чине 0,5%. До пре неколико година Португалско становништво се убрајало у биолошки најактивније становништво што значи да су стопе наталитета, природног прираштаја и морталитета биле високе.
Данас, старосна структура становништва је неправилна, а наталитет је низак ( до 12 промила). За разлику од осталих земаља Европских губитци у оба светска рата нису утицала на старосну структуру.
4 Знаменитости
Португалија је члан уједињених нација. Основана је 1128. и то је чини једном од најстаријих држава у Европи. Португалија је веома популарна туристичка дестинација, делом због своје повољне и топле климе. Регион Алгарве (the Algarve region) као и престоница су најпопуларније туристичке дестинације. Португалија има тринаест налазишта, која припадају Светским баштинама Унеска ( UNESCO world heritage site).


Викишколарац:Европа/Чешка Република

Чешка Република је мала држава у центру Европе. Она се граничи са Немачком, Аустријом, Словачком и Пољском. Главни град је Праг (Prague). Oстали већи градови су Острава и Брно. Чешка Република је део Европе од 2004. Чешка валута је круна. Службени језик је чешки.
1 Становништво
Чеси чине око 90 посто становништва земље. Хришћанство је главна религија у Чешкој Републици. Око 27 посто Чешке популације је Римокатоличка и других 59 посто тврде да немају религију уопште. Скоро сви људи у Чешкој Републици су писмени (могу да читају и пишу). Обавезно образовање је од 6 до 15 године. Многи ученици настављају даље своје школовање.
2 Историја
Чешка Република је створена 1993. године, након што се Чехословачка поделила се на Чешку Републику и Словачку. Међутим, држава има дужу историју.Чешка није увек била исте величине које је данас. Током историје владало је више различитих краљева. Величина краљевства се мењала временом.
3 Чарлс Велики (1342-1378)
Чарлсово право име било је Wenceslas IV, али га је променио. Он је имао добро образовање у Паризу и то му је помогло да буде мудар и добар краљ. Владао је в 36 година, а затим оставио наслеђе држави и граду Прагу. Чарлс је побољшао постојећу цркву Св. Вида и претворио у катедралу која је и дан данас, поред Праговог замка. Направио је први универзитет у Европи у Прагу и такође је конструисао Чарлсов Мост, који се и даље налази тамо. Чарлс је саградио и дворац Карлштајн, сакривен између два брда тако да га војске не могу пронаћи. Чарлс га је користио да сакрије сво своје благо. У центру главне куле држао је драгуље и државне списе. Иако је дворац нападнут, освајачи нису успели да украду благо зато што је било добро сакривено. Ни Шведски топови нису могли да заузму главну кулу. Касније у свом животу, 1355. године, Чарлс је постављен за цара Светог римског царства и Чешко краљевство је постало веома моћно, са Прагом као главним градом. Чарлс је умро 1378 године.
4 Грађански рат
Након Чарлсове смрти, његов син, Wenceslas IV дошао је на трон. Међутим, он није био добар краљ и није слушао људе. Човек по имену Jan Hus оспорио је Католичку цркву и затражио њене промене, познате као протенстатизам. Међутим, он је ухапшен и спаљен на ломачи 1415. године. Када је Wenceslas IV умро од срчаног удара у 1419. години, присталице Jan Hus-а подигле су војску познату као Hussites. Wenceslas брат, Sigismund, подигао је сопствену војску да узврати ударац.
5 Знаменитости
Постоји неколико центара туристичких активности. Историјски град Праг је највећа туристичка атракција одакле туристи посећују и друге делове земље. Праг је познат по својој прелепој архитектури. Већина других градова у земљи привлачи значајан број туриста, али су бањска места као што су Карлове Вари, Маријанске Лазне и Франтишкове Лазне посебно популарне дестинације за одмор. Друге популарне туристичке локације су бројни замкови, попут оних у Карлштајну, Конопишту и Чешком Крумлову. Далеко од градова, области као што су Чешки рај, Шумава и планине Крконоше привлаче такође посетиоце који траже активности на отвореном.
6 Географија
Укупна површина Чешке је 78.864 км² (30.450 квадратних миља). Чешка има умерену, континенталну климу са топлим летима и хладним, облачним зимама, обично са снегом. Највише кише пада током лета. Температурна разлика између лета и зиме је релативно велика због географског положаја који нема излаз на море. Чак и унутар Чешке, температуре увелико варирају у зависности од надморске висине. Генерално, на већим надморским висинама температуре се смањују, а падавине повећавају. Други важан фактор је распоред планина. Највиша планина у Чешкој је Сњежка на 1.602 метара.


Викишколарац:Европа/Шпанија

Шпанија, или Шпанско Краљевство је држава у југозападној Европи са деловима територије у Атлантском океану и Средоземном мору. Већи део Шпаније се налази на Иберијском полуострву. Њена територија такође укључује Канарска острва у Атлантском океану, Балеарска острва у Средоземном мору, аутономни градови Сеута и Мелиља и неколико мањих прекоморских територија распрострањене дуж мароканске обале Алборанског мора. Шпанија се граничи са: Француском, Мароком, Аднором, Гибралтаром и Португалијом.
1 Историја Шпаније
Од 1936. године до 1939. године трајао је Шпански грађански рат. Био је то велики сукоб између Републиканске странке и Националистичке партије коју је водио Франциско Франко. Националисте су подржавали Нацистичка Немачка, Фашистичка Италија, као и Португал. Такође су мањина Ирске, Румуније и републиканске странке која није имала декларисану подршку ниједног народа. Француска и Уједињено Краљевство су усвојиле политику неинтервенције, а једина права подршка долазила је од СССР-а и обухватала је авионе и друго наоружање. Највећа међународна помоћ је стизала у форми цивила без војне обуке који су се добровољно пријавили у борби против фашизма. Углавном су долазили из комунистичких покрета али и других, на пример анархиста и либералних демократа. Долазили су из Мексика, САД и других држава. Националистичка странка је победила у рату. То је био тест за Други светски рат.
Између 1939. и 1975. године Шпанију је контролисао Франциско Франко и вођена је као диктатура.
Шпанија је чланица Европске Уније од 1986. године. Од тада је дошло до значајне имиграције из Јужне Америке, Уједињеног Краљевства, Француске, Немачке, других делова Европе и Северне Африке
2 Географија Шпаније
Шпанија је друга највевћа држава у Западној Европи (после Француске). Има много високих планина, а највећа планина је Теиде на 3.718 метара на Канарским острвима.
Она има углавном медитеранску климу са топлим зимама и врућим летима.
Шпанија је дом многих раса животиња, укључујући ретког иберијског риса.
3 Становништво
Шпанија има преко 45 милиона становника. Већина становника је Шпанског порекла, такође има велике мањине људи из Марока, Еквадора, Уједињеног Краљевства, Румуније и Француске.
Шпански (кастиљански) је званични и најчешће говорни језик у Шпанији. Такође постоји велики број говорника каталонског, баскијског и енглеског језика.
Већина Шпанске популације су Католичкки Хришћани (76%). Такође има велике манјине Муслимана (3%) и људи без религије (19%).
4 Знаменитости
60 милиона људи посећују сваке године; већина туриста су из Уједињеног Краљевства, Француске, Немачке, Шведске и Данске.
Најпопуларније дестинације за туристе су Канарска острва, Мадрид, Барселона, Баленсија и приобални региони земље. Шпанија је 4. најпопуларнија земља за туризам на свету.


Викишколарац:Европа/Холандија

Холандија је мала држава у северозападној Европи. Граничи се са Немачком и Белгијом. Главни град је Амстердам (али је седиште владе у Хагу). Остали велики градови су Хаг, Ротердам, Утрехт и Ајндховен. Холандија је део Европске уније и користи евро као своју валуту.
1 Историја
Модерна историја у Холандији почиње 1560-их. У то време се Холандија побунила против шпанске владавине. Предвођени Виљемом Оранским, такође званим Вилијам Тихи, прогласили су своју независност 1581. Холандија је била република, позната као Уједињене провинције или Холандска република. Вилијам је убијен 1584. Године 1609. Холандија склопила примирје Шпанијом, али је то трајало само дванаест година. Године 1621. поново је избио рат. Шпанци нису могли да освоје Холандију и били су приморани да признају независност Холандије 1648.У 1600-им годинама Холандија је достигла своје "златно доба". Створила је империју широм света. Холандска трговина је доминирала морима, а холандска култура је цветала. Холанђани су ратовали са Енглезима три пута током 1600-их и два пута су победили Енглезе. На несрећу Холанђана, Холандија је почела да слаби. Златно доба се завршило почетком 1700-их. Године 1795. напала их је и освојила Француска. Наполеон Бонапарта је успоставио републику која је радила шта год је желео, названу „Револуционарна Холандија“. Међутим, и даље је мислио да нема довољно контроле над Холанђанима. 1806. свог брата Луиса поставља за краља Холандије. Када је Луис почео да показује више интересовања за холандске интересе него за Наполеонове, Наполеон га је протерао и Холандију учинио делом Француске империје 1810. године.
2 Географија
Холандија је ниска земља, без планина. Највиши врх је само 322 метра. Многе реке завршавају у Холандији, једна од њих је Рајна. Да није било насипа, скоро једна трећина земље била би под водом. Холандија има умерену приморску климу, са хладним летима и благим зимама. Холандија има 20 националних паркова и стотине других резервата природе који укључују језера, дине, шуме и друга станишта.
3 Знаменитости
Холандија је један од највећих туристичких центара на свету са 10 милиона посетилаца сваке године. Највише туриста је из Немачке и Велике Британије. Туристи долазе због уметничких и културних атракција, као и градског живота у Амстердаму.


Викишколарац:Европа/Сан Марино

Сан Марино држава је у јужној Европи, на источном ободу Апенина. У потпуности је окружен територијом Италије. Главни град је град Сан Марино, а његово највеће насеље је Догана. Сан Марино је једна од најмањих држава у свету. Није у Европској Унији али користи Евро као валуту. Службени језик Сан Марина је италијански.
1 Историја
Сан Марино је једна од најстаријих држава на свету. Основана је 301. године, али је била у саставу тадашњег Римског царства. Држава је добила име по Светом Марину, клесару са тадашњег римског острва Раба, у данашњој Хрватској. Њен устав званично је написан 8. октобра 1600. Независност Сан Марина признао је папа 1631. године, Наполеонова Француска 1797, а касније 1815. на конгресу у Бечу признале су је и остале европске државе. Иако суверена, она је потпуно зависна од Италије којом је окружена у целости од 19. века. Сан Марино био је неутралан у оба светска рата.
2 Географија
Сан Марино се налази у јужној Европи, окружен 39 км дугом границом са Италијом. Ово је трећа најмања независна држава у Европи, након Ватикана и Монака. Заузима површину од 60,57 км². Има влажну суптропску климу, са средње хладим зимама и топлим сунчаним летима. Неколико река пролази кроз Сан Марино, а највеће су Ауса, Марано и река Сан Марино. Сан Марино је једна од ретких држава коју окружује једна земља. Највиши врх је Монте Титано чија висина је 739 m.
Сан Марино је подељен у девет општина:
* Сан Марино
* Серавале
* Борго Мађоре
* Домањано
* Фијорентино
* Аквавива
* Фаетано
* Ћезанова
* Монтеђардино
3 Становништво
Земља има око 31 000 становника, укључујући 1 000 странаца од којих су већина Италијани. Више од 13.000 држављана Сан Марина живе у иностранству. У Сан Марину је најзаступљенија Римокатоличка религија.
4 Знаменитости
Куповина маркица и кованица са именом Сан Марино популаран је сувенир многих туриста. Град није познат само по лепим видицима околине, већ и по неколико историјских грађевина:


Биологија ћелије/Глава 1

Средином 17. века, енглески научник Роберт Хук је истраживао природу помоћу светлосног микроскопа. Хук је посматрао танки исечак коре храста плутњака и видео мноштво нанизаних "кутијица", које чине кору порозном, а које су га подсетиле на манастирске келије. Када је Хук наставио мискроскопска посматрања делова других биљака, увидео је да су сви ти делови изграђени налик кори плутњака, од структура које ће потом бити назване ћелијама.
Ћелија је основна јединица грађе и функције живих бића. У том смислу, ћелија је најмања самостална организована јединица која је способна да врши све животне процесе. Поједини организми су изграђени од само једне ћелије (називамо их једноћелијским организмима), док су други изграђени од много ћелија (називамо их вишећелијским организмима). Хијерархијска организација ћелија у ткива и органе, као и подела рада међу ћелијама, карактеристична је за вишећелијске организме.
Све ћелије настају од већ постојећих ћелија процесом званим деоба ћелије. Током еволуције, ћелије су се модификовале и данас постоји велики спектар структура унутар и на површини ћелије, на основу којих је могуће ћелије класификовати у различите типове. Основни типови ћелија су ''прокариотска'' и ''еукариотска ћелија''. Све ћелије поседују ћелијску мембрану која их одваја од спољашње средине, а унутар које се налази цитоплазма. Унутрашњост већине ћелија је компартментализована: постоје посебне структуре (једро, органеле) које врше специфичне функције.
1 Величина ћелије
Иако је опште правило да су ћелије толико мале да се не могу посматрати без микроскопа, постоје изузеци који су видљиви и голим оком. Најситније ћелије поседују бактерије налик микоплазмама (''Mycoplasma''), док су међу највећима нервне ћелије у врату жирафе. У табели 1.1. је дат преглед величине појединих ћелија.
Величина, Пример ћелије
150-250 nm, ситне бактерије попут ''Mycoplasma''
2 µm, ''Escherichia coli''
90 µm, ситне амебе
100 µm, пречник јајне ћелије човека
до 160 µm, мегакариоцит човека
до 500 µm, огромна бактерија ''Thiomargarita''
до 800 µm, велике амебе
до 40 mm, пречник ћелије огромне амебе ''Gromia sphaerica''
120 mm, пречник јајета ноја
3 m, дужина нервне ћелије у врату жирафе

Викикњиге:Полица са књигама за биологију


Викишколарац:Европа/Малта

Малта је мала и густо насељена острвска држава у јужној Европи. То је најмања земља Европске уније по величини и броју становника. Налази се у Средоземном мору између Сицилије, Италије и Туниса. Главни град Малте је Валета. Малта је чланица Европске уније од 2004. године и користи евро као валуту.
1 Историја
Острво Малта је насељено више од 7000 година, још од одвајања од Сицилије око 5200. године п.н.е. Првобитни становници били су фармери и ловци који су дошли са Сицилије. Први досељеници су изградили древне храмове чији се остаци и данас могу видети  на острвима. Током векова Малту су окупирали Грци, Римљани, Арапи, Сицилијанци, Нормани, француска, британска и друге империје и цивилизације. Део Британске империје је постала 1814. године, након завршетка Наполеонових ратова. Крст на застави Малте потиче од Џорџовог крста који је Велика Британја поклонила Малти за храброст током Другог светског рата. Самоуправу је стекла тек након завршетка Другог светског рата 1945. године, а независна краљевина постала је 1964. године. Од 1974. године Малта је република. Тренутно је чланица Комонвелт нација, као и Европске уније којој је приступила 2004. године.
2 Географија
Малта је архипелаг у средишњем делу Средоземног мора око 93 км јужно од Сицилије, 250 км североисточно од Туниса и 300 км северно од Либије. Три највећа острва су: Малта, Гоцо и Комино и то су једина острва на којима људи живе. Укупна површина архипелага је 316 км2. Клима је медитеранска, са благим, кишовитим зимама и топлим, сувим летима. Постоје само два годишња доба, што острва чини атрактивним за туристе. Међутим, током пролећа често дувају јаки ветрови који доприносе осећају хладноће. Малта се налази на гребену између острва Сицилије и Африке. Острва су углавном мале надморске висине, са највишом тачком од само 253  надморске висине. На острвима нема сталних река, ни већих извора, тако да се питка вода углавном добија десалинизацијом морске воде, односно претварањем морске воде у воду за пиће.
3 Становништво
Малтежани чине највећи удео становника Малте. Највећа мањина су Британци и то углавном пензионери који су се у каснијој животној доби преселили на Малту. Службени језици Малте су: малтешки и енглески језик, а државно уређење: парламентарна република. Све до тридесетих година прошлог века службени језик је био италијански, а и данас је широко распростањен као други или трећи језик. Малтешки језик је настао од сицилијанског арапског и има велики број речи из сицилијанског, италијанског, француског и у новије време енглеског језика. Према попису становништва и 2005. године, број становника државе био је око 405000 становника. Густина насељености становништва на Малти је 1.282 ст/км2, што је највећи број становника по квадратном километру у Европској унији и једна од највећин густина становништва на свету. Главни град је Валета (око 6000 становника). Држава пружа бесплатно образовање у периоду од пете до шеснаесте године. Основно образовање је обавезно од 1946. године, а средње је постало обавезно 1971. године. Малта је веома религиозна земља и преко 98% становништва су католички хришћани. На Малти постоји чак 360 цркава, што је једна на сваких 1000 људи. У последње време због имиграције из околних афричких земаља повећава се број муслиманског становништва.
4 Знаменитости
Више од 1.2 милиона људи сваке године посети Малту, што је више него двоструко од укупне популације острва. Малта има заиста бурну и богату историју и препуна је културног блага и туристичких атракција. Главни град Валета је вековима постајала оно што је данас. Популарна је по својим древним црквама и необичним зградама. Пошто на Малти живи много странаца, мешавина различитих култура је дала граду јединствен шарм. Малта је и острво дивних плажа са великим бројем модерних хотелских комплекса дуж обала сва три главна острва. Последњих година верски и медицински туризам постају све популарнији, посебно зато што грађанима Европске уније више нису потребне визе за посету, живот или рад на Малти. Малта је веома популарна међу туристима и због језика који се користе (енглески, италијански и малтешки), што омогућава многим туристима да се осећају пријатније јер могу лакше да комуницирају. Град Валета, Хипогеум Хал Сафлиени-праисторијски подземни храм из 3000. године п.н.е. и мегалитски храмови на Малти су део УНЕСКО-ве Светске баштине. Мегалитски храмови на Малти су најстарије самостојеће грађевине на свету, потичу из периода од око 5000 година п.н.е. и могу се наћи на 6 различитих локација на мапи.


Викишколарац:Европа/Италија

Италија је држава на југу Eвропе која обухвата Aпенинско полуострво и три велика острва у средоземном мору: Сицилију, Сардинију и Елбу. Граничи се са Словенијом, Аустријом, Швајцарском и Француском. У Италији се налазе и две мале земље: Сан Марино и Ватикан. Главни град Италије је Рим. Поред Рима велики градови су Милано (Milano), Ванеција (Venezia) и Напуљ (Napoli). Италија је позната по својим традиционалним јелима, моди и спортским аутомобилима. Италија припада Европској унији и користи евро као валуту.
1 Историја
Људи живе у италији више од 200.000 година. Око 800. године пре нове ере, Италија се састојала од неколико Италијанских племена и многих грчких колонија које су настале дуж јужних обала Италије и Сицилије. Најпознатија италијанска племена су Етрурци и Латини. Рим је био део Лацијума. У раздобљу од 800. године пре нове ере до 200. године нове ере Римљани су освојили читав простор Италије. Римско царство је владало великим делом Европе, северне Африке и Блиског истока. Последње промене граница Италије биле су 1950-их када је Трст званично постао део Италије. Током Другог светског рата Италија је била у савезу са нацистичком Немачком. Италија је 1946. године постала република.
2 Географија
Италија је земља контраста која има велику разуђену обалу, као и планине. Највиша планина Италије је Мон Блан (Monte Bianco). Највећа острва су Сицилија (Sicilia) и Сардинија (Sardegna). Италијанска клима је погодна за производњу вина. У Италији се налази много активних вулкана. Италија спада у  зона земљотреса. Највећи вулкан у Европи је Етна на Сицилији. Већи део Италије има медитеранску климу са врелим летима и благим зимама. Осим у планинама, температура у Италији ретко пада испод 0°C, а лети често прелази преко 30°C.
3 Становништво
У Италији живи око 60 милиона људи. Већина људи говори италијански, али постоје велике мањине које говоре немачки, словеначки и француски језик у близини граница са Аустијом, Словенијом и Француском. Људи у Италији имају један од најдужих животних векова на свету.
Милиони туриста посећују Италију сваке године. То је 5. најпопуларнија дестинација на свету за туристе са више од 25 милиона посетилаца сваке године. Најпопуларнији градови за туристе су Венеција, Рим и Фиренца. Међу познатим  знаменитостима су Велики канал у Ванецији, Коси торањ у Пизи и Колосеум Риму. Знаменитости из Римског царства као што су Помпеја, Напуљ, Искија, Капри и Баја су веома популарне међу туристима. Читави градови Верона, Сиена, Вићенца, Ферара су места која су уврштена у светску културну баштину.
4 Занимљивости
* Италија је земља са највише познатих модних дизајнера.
* Италија је колевка проналазака као што су: корнет за сладолед, виола, наочаре, клавир, писаћа машина, виолина, механички сат, виолончело...
* Три активна вулкана се налазе у Италији, а то су Везув, Етну и Стромболи.
* Венеција је изграђена на 118 малих острва у лагуни.
* Криви торањ у Пизи је звоник катедрале и у једном моменту се толико искривио да је био затворен за јавност.
* У Венецији се од 1932. године одржава најстарији филмски фестивал на свету.
* Фонтана ди Треви је ’’најбогатија’’ фонтана на свету. У њу туристи дневно убаце око 3.000 евра.
* Просечан Италијан годишње поједе око 25 килограма тестенине.
* Италија има више UNESCO заштићених споменика него било која друга земља на свету. Има чак 50.
* Виноград на ходочасном путу од Рима до Ортоне има фонтану из које тече црвено вино. То вино је бесплатно и доступно свима.
* У Италији несрећан број је 17, а не 13.
* Италијанска тробојка представља наду, веру и милосрђе.
* Аутор популарног дечијег дела ’’Пинокио’’, Карло Колоди је био Италијан.


Викишколарац:Европа/Луксембург

Луксембург је једна од најмањих земаља у Европи и заузима 167. место по величини од свих 194 независне земље света. Име Луксембург потиче од замка Луцилинбурхук, касније познатог као Lützelburg. То је мали замак, око којег је подигнут данашњи град Луксембург. Луксембуршки је једини национални језик луксембуршког народа, како је дефинисано законом. Поред луксембуршког, француски и немачки се користе у административним и судским стварима.
1 Географија
Лежи између географских ширина 49° и 51° С, и географске дужине 5° и 7° Е. Луксембург је земља без излаза на море у западној Европи. Граничи се са Белгијом на западу и северу, Немачком на истоку и Француском на југу. Његов главни град, град Луксембург је један од четири званична главног града Европске уније (заједно са Бриселом, Франкфуртом и Стразбуром) и седиште Суда правде Европске уније, највишег судског органа у ЕУ. Са површином од 2.586 квадратних километара, једна је од најмањих суверених држава у Европи. Луксембург је развијена земља, са напредном економијом. Луксембург је настао у некадашњем Светом римском царству као грофовија, а данас је последње велико војводство на свету. Његова култура, људи и језици су у великој мери испреплетени са суседима, што га чини мешавином француске и немачке културе..
2 Становништво
Луксембург је 2019. имао 634.730 становника, што га чини једном од најмање насељених земаља у Европи, али далеко од оне са највећом стопом раста становништва.
3 Историја
Као представничка демократија са уставним монархом, на њеном челу је велики војвода Анри и једино је преостало суверено велико војводство на свету. Град Луксембург, са својим старим квартовима и утврђењима, 1994. године је проглашен за Унескову светску баштину због изузетне очуваности огромних утврђења и старог града.
Зигфридови потомци су повећали своју територију кроз брак, рат и вазалне односе. Крајем 13. века, грофови Луксембурга су владали знатном територијом. Кућа Луксембурга дала је четири светог римског цара током високог средњег века. Војводство је на крају постало део Бургундског круга, а затим и једна од седамнаест провинција Хабзбуршке Холандије.
Луксембург Златно доба: Кућа Луксембурга која се бори за превласт у Централној Европи (1312–1443)
Главни чланак: Војводство Луксембург Историјска карта утврђења града Луксембурга Доласком Хенрија VII за цара, династија Луксембуршке куће не само да је почела да влада Светим римским царством, већ је брзо почела да остварује растући утицај и на друге делове Централне Европе. Хенријев син, Јован Слепи, поред тога што је био гроф од Луксембурга, постао је и краљ Бохемије. Он је и даље главна фигура у историји и фолклору Луксембурга и многи историчари га сматрају оличењем витештва у средњем веку. Јован Слепи се у Луксембургу сматра националним херојем.
У 14. и раном 15. веку, још три члана Луксембуршке куће су владали као цареви Светог римског царства и чешки краљеви: Јованови потомци Карло IV Сигисмунд (који је такође био краљ Угарске и Хрватске) и Вацлав IV Карло IV. Луксембург је остао независни феуд Светог римског царства, а 1354. године Карло IV га је уздигао на статус војводства са својим полубратом Вацлавом I који је постао први војвода Луксембурга.
4 Занимљивости
* Палата Гранд Дукес - Зграда, подигнута 1572. године, била је резиденција владарске породице тек средином прошлог века. Пре палате је била градска већница, резиденција страних гувернера, а током немачке окупације Луксембурга током Другог светског рата
* Адолфов мост - Снага и елеганција спојили су се у овој прелепој каменој структури која краси главни град Луксембурга од 1903. године. Мост је добио име по војводи, који је владао земљом почетком двадесетог века
* Златна дама - Непосредно по завршетку Првог светског рата, Стела се појавила у престоници Луксембурга, која је постала споменик жртвама битке са херојем.


Викишколарац:Европа/Мађарска

Мађарска је лепа и чудесна земља у централној Европи. На њеној територији се налазе вековима стари споменици из периода римске владавине, Отоманског царства, романичке цркве, средњевековни замкови и предели нетакнуте природе. По државном уређењу спада у парламентарну демократију, а територија јој је подељена на 38 округа и главни град.  Поред Србије, Мађарска се граничи и са Словачком, Румунијом, Украјином, Хрватском, Словенијом и Аустријом.
1 Историја
У крајеве у којима сада станују, Мађари су дошли у 9. веку. Раније су били мала номадска племена, која су се углавном бавила сточарством. Дошли су из земаља источно од Урала, а у Панонску низију су се доселили под вођством Арпада. Били су организовани као конфедерација седам мађарских и три козарска племена. Претпоставља се да назив „Угри“ потиче од турске речи „оногур“ који значи „десет стрела“ и представљала је здружену војну снагу у номадској симболици. Захваљујући идеалном географском положају, на територији Мађарске су се вековима смењивале владајуће династије и краљеви. Последњи мађарски краљ Карл IV дошао је на престо 1916. године, а са власти је збачен после другог светског рата и распада Аустроугарске. 1946. године Мађарска је прогласила републику.
2 Географија
Мађарска се простире на 93.030 km². Главни град је Будимпешта, која је уједно и главни политички, индустријски, трговачки и саобраћајни центар земље. Будимпешта се простире на обе обале Дунава. Са једне стране реке се налази се Будим, а са друге Пешта. Већи део територије Мађарске покривају равнице (Карпатски басен), док се на северу, уз словачку границу, налазе брда и планине. Мађарска обухвата 4 регионалне целине: Трансдунавско побрђе и ниске планине, Мађарско средогорје и ниске планине (Кишалфелд, Алфелд), Мали Алфелд (низија западно од Дунава) и Велики Алфелд (Велика мађарска низија). Мађарску на по пола дели река Дунав. Друге велике реке су Тиса и Драва, а на западу земље се налази велико језеро Балатон. Мађарска има највеће термално језеро на свету, језеро Хевиз. Клима је континентална и одликује се хладним и валжним зимама и топлим летима.
3 Становништво
Мађари су народ угрофинског порекла. Највише су насељени у матичној домовини Мађарској, где их има око десет милиона. Будимпешта и њена околина са 2,5 милиона становника представљају најмногољудније градско подручје у средњој и источној Европи. Може се рећи да је Мађарска национално хомогена држава, јер Мађари са 98% у укупном броју становника чине већинско становиштво. Најбројније мањине су Роми и Немци. На простору Будимпеште и на југу земље живе Срби који су тај простор населили још у време велике сеобе народа. Што се тиче вероисповести, 67,5% становништва су католици, а преостало становништво чине протестанти, православци, јевреји и остали. У Мађарској нема много православаца, свега око 15,000. Епархија будимска је епархија Српске православне цркве са седиштем у Сент Андреји.
4 Знаменитости
Мађарска је препуна прелепих градова и села, елегантних палата, моћних замкова, као и фантастичних природних лепота. У Мађарској постоји више од 850 двораца, тврђава, и палата, од којих су многе и данас остале савршено очуване. Централна дестинација у Мађарској је њен главни град Будимпешта, који је и један од најлепших градова света. Ипак, Будимпешта није једино место вредно посете у Мађарској. Градови попут Печуја, Сент Андреје и Сегедина су интересантна историјска средишта са прелепом архитектуром и шармом. Бисер земље је и прелепо језеро Балатон, познато по својим топлим изворима. Приликом боравка у Мађарској, неизоставан је обилазак парламента,. Изграђен је у неоготичком стилу према пројекту Имреа Стеиндла и представља највећу зграду у земљи и део је УНЕСЦО-ве Светске баштине. Једно од најпосећенијих места у мађарском главном граду је Цитадела, такође део светске баштине УНЕСЦО-а од 1987. године. Једна од специфичности Цитаделе је Кип слободе испред југоисточне куле утврђења, који се види са скоро свих тачака града. Кип се заједно са постољем уздиже 40 метара изнад брда, а женски лик, који држи у руци палмину грану, временом је постао један од важних симбола земље.


Викишколарац:Европа/Пољска

Пољска је била чланица многобројних савеза и унија све док није стекла независност 1918. године, након Првог светског рата, али је поново изгубила у Другом светском рату, окупирана од стране Немачке. Пољска је у Другом светском рату изгубила преко шест милиона становника. Пољска је велика држава у централној Европи. Граничи се са Немачком, Русијом, Литванијом, Белорусијом, Украјином, Словачком и Чешком. Главни град је Варшава. Валута Пољске је злот.
1 Историја
Име Пољске долази од древног словенског племена Пољана што означавало скупину људи који су живели на пољима, односно у равницама. За годину оснивања Пољске се узима 966. година када је њен владар кнез Мјешко прихватио хришћанство савезника у Другом светском рату Пољска је постала социјалистичка република и припадала је Источном блоку под јаким утицајем СССР-а. Комунистичка власт у Пољској је срушена 1989. године а 2004. године је примљена у чланство Европске Уније.
2 Геогфрафија
Пољска припада источној Европи и граничи се са Русијом, Литванијом , Белорусијом, Украјином, Словачком, Чешком и Немачком, док на северу излази на Балтичко море. Укупна површина Пољске је 312.679 km², што је чини 69. највећом државом на света и 9. највећом у Европи. У Пољској живи преко 38 милиона људи, по чему је 34. у свету и 8. у Европи. Дужина пољских граница износи 3.511 km од чега 440 km отпада на морску границу. Пољска има 70 врхова са преко 2.000 m надморске висине и сви они се налазе у планинама Татре. Највећа врх је Риси са висином од 2.499 метара. Најнижа тачка Пољске је на -2 метра надморске висине. Најдуже реке Пољске су Висла (1.047 km), гранична река Одра (854 km), Варта (808 km) и Буг (772 km) која чини источну границу Земље.
Пољска има више од 10.000 језера и једна је од држава која има највише језера на свету. У Европи, само Финска има вежу густину језера. Шуме покривају око 30% територије док је више од пола територије засејано пољопривредним културама. Преко 1% укупне површине (3.145 km²) отпада на 23 национална парка и по овоме је Пољска прва у Европи. Лета су умерено топла а зиме су хладне. Падавина има током читаве године, при чему су на истоку зиме сушније од лета.
3 Становништво
У Пољској живи 38.533.789 становника по подацима из 2012. године. Око 65% људи живи у градовима, од тога 42 града имају више од сто хиљада становника, а 6 градова више од петсто хиљада. Пољску је некада сачињавао велики број народа, култура и вера. Други светски рат и помак на запад утицали су и на становништво тако да данас Пољаци чине 98% становника, а главне мањине су Немци, Украјинци и Белоруси.
Пољаци спадају у словенске народе, говоре пољским језиком који има више дијалеката. Пољски језик је званичан језик иако је по закону омогућено коришћење матерњег језика свим националним мањинама. У Пољској чак 97,8% становника говори пољски језик док су најзаступљенији језици мањина немачки, украјински, белоруски, ромски и руски. Највећи градови су Варшава који је и главни град, Краков, Лођ, Вроцлав, Познањ, Гдањск.
4 Знаменитости
Пољска је невероватна земља са изузетно богатом историјом и јединственим природним лепотама. Пољски званичници су врло свесни своје културне баштине, па су самим тим сви историјски споменици обнављани правовремено и под заштитом су државе.
5 Градови
Историја и разноликост пољских градова, њихова архитектура и културна баштина су понос Пољске. Са једне стране су Варшава или Краков који се толико поносе својом историјом, затим Вроцлав који је историјска престоница Шлезије и кроз њу протиче пет река (Одра и њених пет притока). Гдањск је најзначајнија пољска лука на Балтичком мору, Познањ је један од најстаријих градова земље, Лођ је један од главних културних центара, Шчећин се може похвалити резерватом птица у долини Одре, а Лублин красе бројне знаменитости.
6 Светска баштина
Пољска се може похвалити са 15 локалитета на Листи светске баштине УНЕСЦО-а. Међу најпопуларнијим је Стари град Краков, а у његовој близини су рудник соли Величка и некадашњи нацистички логор Аушвиц-Биркенау затим Бјаловјешку шуму, историјски центар Варшаве, замак Малборк и дрвене цркве карпатске регије.
7 Фестивали и празници
У време Божића и Ускрса Варшава и Краков су прелепо украшени, а концерти и представе доприносе празничној атмосфери. Празници као што су Њианки и дављење Моране су веома упечатљиви и представљају реликт прехришћанске паганске традиције.
8 Музичко наслеђе
Најпознатији пољски композитор је Шопен, чија статуа краси варшавски Лазиенки Парк (једну од највећих градских атракција), у коме се често одржавају концерти његове музике. Пољска музичка сцена је и данас веома богата и шаренолика, од великих имена џеза до средњовековне и класичне музике. У парковима и на трговима се редовно одржавају концерти током лета, док су зими актуелни црквени концерти и опера.
9 Природне лепоте
Нетакнута природа пољске унутрашњости, приобаља на северу и планина на југу као и  многобројна језера представлљају природно благо Пољске.
10 Замкови
У Пољској се налази велики број замкова из разних историјских периода. Неки од њих су у рушевинама и о њиховој слави сведоче само остаци некадашњих зидова, док су неки у потпуности очувани или рестаурирани. Међу популарним атракцијама су Краљевски замак у Варшави, Вавел у Кракову и замак Малборк који се налази у истоименом граду и који представља највећи замак на свету (по површини земље коју заузима).
Поред ових знаменитости у Пољској се налазе многобројни манастири, цркве, музеји и национални паркови.


LaTeX/Посебни знакови

У овом поглављу бавићемо се питањима у вези са улазним кодирањем, дијакритичним знаковима слегања слога и посебним знаковима.
У следећем документу, позиваћемо се на ''посебне знакове'' за све симболе изутев ''A-Za-z0-9'' и енглеских знакова интерпукције.
Ово поглавље је уско везано са питањем кодирања слова. Требало би да погледате Слова за ову тему.
Неким језицима је често потребан наменски систем уноса да би олакшали писање документа. Ово је случај са Арапским, Кинеским, Јапанским, Корајанским и другим језицима. Са овим питањем смо се посебно узели у коштац у интернационализацији.
Правила за производњу знакова са дијакритичним ознакама, као што су акценти, донекле се разликују у зависности од тога да ли сте у текстуалном режиму, математичком режиму, или окружењу означавања.
1 Кодирање улаза
1.1 Техничко питање
Већина модерних рачунарских система вам дозвољава да уносите слова националних писама директно са тастатуре. Ако сте пукушали да унесете ове специјалне знакове у вашој LaTeX изворној датотеци и компајлирате, можда сте приметили да се они уопште не штампају.
LaTeX изворни документ је обичан текст фајл. Рачунар чува информације у бинарном формату, ово је секвенца битова (0 и 1). Да бисмо приказали обичну текст датотеку, потребан нам је код који говори која секвенца битова одговара којој секвенци знакова. Ова асоцијација се назива ''кодирање улаза'', ''кодирање знакова'', или више неформално ''charset''.
Из историских разлога, постоје многа различита кодирања улаза. Постоји покушај уједињавања свих кодирања са спецификацијом која садржи све постојеће симболе коју су познати из људске историје. Ова спецификација је ''Уникод''. Она само дефинише ''тачке кодова'', које су вројеви за симболе, али не начин на који су симболи заступљени у бинарном вредношћу. Зато, су уникод кодирања главна. Постоје више доступних уникод кодирања, UTF-8 је један од њих.
ASCII кодирање је кодирање које дефинише 128 знакова на 7 битова. Његова широка примена је довела до тога да велика количина кодирања има компатабилност са ASCII, дефинисањем првих 128 знакова на исти начин. Остали знакови се додају коришћењем више битова (8 или више).
Ово је заправо велики проблем, пошто ако не користите тачна кодирања да бисте приказали датотеку, показаће вам чудне знакове. Шта већина програма покушава да уради је да статистички погоди кодирање тако што ће да анализира честе секвенце битова. нажалост, ово није 100% безбедно. Неки едитори текста се неће бринути о погађању кодирања и само ће користити уобичајено кодирање ОС-а.
Требате узети у обзир да други људи можда неће бити у могућности да директно прикажу ваше улазне датотеке на својим рачунарима, зато што је уобичајено кодирање за текст датотеку различито. Ово незначи да корисник не може да користи друго кодирање, поред уобичајеног, већ само значи да мора бити конфигурисано.
На пример, немачки преглас ä на ОС/2 је кодиран као 132, са Latin1 је кодиран као 228, док у Cyrillic кодирању cp1251 ово слово не постоји уопште. Зато требате да ''размислите о опрезном кодирању''.
Следећа табела показује уобичајена кодирања за неке оперативне системе.
Оперативни систем, Уобичајено кодирање
Западна латиница, Ћирилица
Модејни јуникси (*БСД, Мак ОС X, ГНУ/Линукс), utf-8, utf-8
Мак (пре ОС X), applemac, maccyr
Јуникс (стари), latin1, koi8-ru
Виндоус, ansinew, cp1252, cp1251
Дос, ОС/2, cp850, cp866nav
UTF-8 и Latin1 нису кампатибилни. То значи да ако покушате да отворите Latin1-кодирану датотеку користећи UTF-8 декодирање, показаће вам чудне сиболе само ако сте користили акценте, пошто су оба кодирања ASCII надскупа они кодирају ''класична'' слова на исти начин. Не постоје многе предности у коришћењу Latin1 над UTF-8, које је технички супериорнији. UTF-8 такође постаје најшире коришћено кодирање (На интернету, у модерним Јуниксима, итд.).
1.2 Бављење LaTeX-ом
TeX користи ASCII по нормали. Али 128 знакова није довољно за подршку не-енглеских језика. TeX има свој начин да реши овај проблем са камндама за свако дијакритичко обележавање (погледај Одбегле кодове). Али ако су нам потребни акценти и и други специјални знакови директно у изворној датотеци, ми морамо да кажемо TeX-у да желимо да користимо различито кодирање.
Постоје неколико кодирања доступних LaTeX-у:
* ASCII: Уобичајено. Само наги енглески знакови су подржани у изворној датотеци.
* ISO-8859-1 (такође познат и као Latin 1): осмобитно кодирање. Подржава већину знакова за латиничне језике, али то је све.
* UTF-8: Уникод вишебајтно кодирање. Подржава комплетну уникод спецификацију.
* Други...
У наставку ћемо претпоставити да желите да користите UTF-8.
Постоје неки ''битни кораци'' за спецификацију кодирања.
* Уверите се да ваш текстуални едитор декодира датотеку у UTF-8.
* Уверите се да сачува вашу дартотеку у UTF-8. Већина текстуалних едитора не праве ову разлику, али неки праве, на пример Notepad++.
* Ако радите у терминалу, водите рачуна да је подешен да подржава UTF-8 улаз и излаз. неки стари Јуникс терминали можда не подржавају UTF-8. PuTTY није подешен да користи UTF-8 по нормали, морате да га конфигуришете.
* Реците LaTeX-у да је изворна датотека UTF-8 кодирана.
пакет говори LaTeX-у који је формат кодирања текста ваших .tex датотека.
Inputenc пакет такође дозвољава кориснику да промени кодирање ''унутар документа'' помоћу команде .
1.3 Проширење подршке
LaTeX подршка за UTF-8 је прилично специфична: она укључује само ограничен опсег уникод улазних знакова. Само дефинише оне симболе за које се зна да буду доступни са садашњим ''кодирањем слова''. Можете се наћи у ситуацији где коришћење UTF-8 може довести до грешке:
! Package inputenc Error: Unicode char \u8:ũ not set up for use with LaTeX.
Ово је због тога што utf8 дефиниција нужно нема мапирање свих знаковних симбола које сте ви у стању да унесета на вашој тастатури. Такви знакови су на пример
ŷ Ŷ ũ Ũ ẽ Ẽ ĩ Ĩ
У том случају, можда требате да користите опцију да дефинишете више знаковних комбинација. није званично подржан,али може бити добар у неким случајевима. Међутим можда прекине компатабилност са неким пакетима као што су .
Друга могућност је да се држите и да дефинишете знакове сами. Ово је лако:
где је уникодов позиција кода жељеног знака. је оно што је за штампање када се знак који се слаже са позицијом кода пронађе.
Овде можете наћи позиције кодова . Позиције кодова се лако истражују на интернету.
Пример:
Сада ће унос 'ŷ' ефективно штампати 'ŷ'.
Са XeTeX и LuaTeX, inputenc пакет више није потребан. Оба програма подржавају UTF-8 директно и дозвољавају употребу TTF и OpenType слова да подрже уникод знакове. Погледајте слова одељак за више информација.
2 Одбегли кодови
Поред директног UTF-8 улаза, LaTeX подржава састав специјалних знакова. Ово је згодно ако вашој тастатури недостају жељени акценти и други дијакритични знакови.
Следећи акценти могу бити постављени над словима. Иако се слово 'o' у већини ових примера, акценти могу бити постављени на било које слово. Акценти могу бити чак и постављени изнад слова "које недостаје"; на пример, производи тилду изнад празног простора.
Следеће команде се могу користити само у параграфском (уобичајеном) или ЛД (лево-десно) режиму.
LaTeX команда, Узорак, Опис
ò, grave акценат
ó, акут
ô, циркумфлекс
ö, преглас, или трема
ő, дугачак мађарски преглас (дупли оштри)
õ, тилда
ç, седиља
ą, огонек
ł, штрафтасто l (l са цртом)
ō, макрон акценат (црта изнад слова)
o, црта испод слова
ȯ, тачка изнад слова
ụ, тачка испод слова
å, кружић изнад слова (за å постоји посебна команда )
ŏ, бреве преко слова
š, ("v") изнад слова
o͡o, "веза" (преокренуто u) преко два слова
ø, прецртано o (o са косом цртом преко)
Да поставите дијакритички знак изнад i или j, тачкица мора бити уклоњена. верзија без тачке ових слова се постиже тако што ћете унети и . На пример:
* треба користити за i циркумфлекс 'î';
* треба користити за i преглас 'ï'.
Ако би документ требао комплетно да се напише у језику коме су потребни посебни дијакритични знаци неколико пута, онда коришћење одговарајуће конфигурације дозвољава дозвољава овим знаковима да буду написани директно у документу. на пример, да бисмо постигли лакше кодирање of прегласа, бабел пакет се може конфигурисати као . ово обезбеђује краће за . Ово је веома корисно ако је неком потребно да користи текстуалне акценте у ознакама, пошто обрнута коса црта неће бити прихваћена иначе.
Више информација о језичким конфигурацијама се може пронаћи на интернационализација одељку.
3 Мање < и веће >
Два симбола '<' и '>' су уствари ASCII симболи, али сте можда приметили да ће се они штампати као '¡' и '¿'. Ово је проблем кодирања слова. Ако желите да они штампају своје праве симболе, мораћете да користите друго кодирање слова као што је T1, учитано са пакетом. Погледајте слова за више детаља о кодирању слова.
Алтернативно, они се могу штампати са посвећеним командама:
4 Евро € симбол валуте
Приликом писања о новцу ових дана, потребан вам је знак евра.
пакет долази са командом која вам даје симбол евра упарен са вашим тренутним словиам текста. У зависности од слова која сте изабрали ово може бити поприлично далеко од званичног симбола.
Званична верзија симбола евра је обезбеђена од стране . Учитајте га у преамбули (опционално са избором):
Онда га можете убацити са командом. Коначно, ако желите симбол евра који се поклапа са тренутним стилом слова (нпр, подебљана, курзивна, итд.) можете да користите другу опцију:
опет можете да убаците симбол евра са .
Алтернативно можете да користите пакет који такође пружа званични симбол евра.
Сада када сте успели са штампањем знака евра, можда желите да дугме '€' на вашој тастатури стварно штампа знак еура као горе.
Постоји једноставан начин да то и урадите. Морате се уверити да користите UTF-8 кодирање заједно са радећом или командом.
Комплетан пример:
5 Степен, симбол за температуру и метематику
Најлакшти начин да штампате температурне и угаоне вредности је да користите команду из пакета, која ради и у текстуалном и у математичком режиму:
За више информација , погледајте .
Честа грешка је користити команду. она неће штампати исправне знакове (иако хоће). Користите пакет уместо претходног, који обезбеђује команду.
За температуру, можете да користите исту команду или да се одлучите за пакет и напишите
Неке тастатуре имају симбол за степен, можете га користити директно ако користите UTF-8 и . За боље резултате (квалитет слова) препоручујемо вам употребу одговарајућих слова, као што су :
6 Други симболи
LaTeX има много симбола на располагању. Већина њих су у домену математике, у каснијим поглављима ћемо покрити како да проступимо њима. За опште текстуалне симболе, користите следеће команде:
Команда, Узорак, знак
<math>\%</math>, %
<math>\$</math>, $
<math>\S</math>, §
n/a, †
n/a, \
<math><</math>, <
n/a, —
n/a, ®
n/a, ¿
n/a, ⓐ
n/a, ©
Не поменутој у табели, тилда (~) се користи у LaTeX коду да произведе не-сломљив простор. Да добијете одштампан знак тилда, напишите или .
А видљив размак ␣ се може направити са .
За неке интересантније симболе, постскриптум ZipfDingbats слова су нарасполагању захваљујући пакету. Додајте изјаву на вашој преамбули: . Затим, ће команда , одштампати наведен симбол.
7 У посебним окружењима
7.1 Математички режим
Неколико од претходних и неки слични акценти могу такође бити произведени у математичком режиму. Следеће команде се могу користити само у математичком режиму.
LaTeX команда, Узорак, Опис, Еквиваленте у текстуалном режиму
<math>\hat{o}</math>, циркумфлекс
<math>\widehat{oo}</math>, шира верзија преко више слова
<math>\check{o}</math>, вее или знак штиклирања
<math>\tilde{o}</math>, тилда
<math>\widetilde{oo}</math>, шира верзија преко више слова
<math>\acute{o}</math>, акут
<math>\grave{o}</math>, grave акценат
<math>\dot{o}</math>, тачка изнад слова
<math>\ddot{o}</math>, две тачке изнад слова (преглас у текстуалном режиму)
<math>\breve{o}</math>, бреве
<math>\bar{o}</math>, макрон
<math>\vec{o}</math>, вектор (стрела) преко слова
Приликом примене акцената над словима и , можете да користите \imath и \jmath да неби дозволили да се тачке мешају са акцентима:
LaTeX команда, Узорак, Опис, Узорак са горњом тачком
<math>\hat{\imath}</math>, циркумфлекс над словом без горње тачке, <math>\hat{i}</math><math>\vec{\jmath}</math>, вектор (стрела) изнад слова без горње тачке, <math>\vec{j}</math>
7.2 Окружење увлачења текста
Неки од знакова акцената коришћени у тексту имају другу примену у окружењу увлачења текста. У том случају они могу бити направљени са следећом командом:
* за акут
* за grave акценат
* за макрон акценат
8 Уникод улаз тастатуре
неки оперативни системи пружају тастатурну комбинацију за уношење било које уникод тачке кода, такозваног ''уникод саставни кључ''.
Многе X апликације (*БСД и ГНУ/Линукс) подржавају Ctrl+Shift+u комбинацију.'u' симбол би требало да се појави. унесите код тачке и притисните enter или space да би стварно одштампали знак.
Пример:
<Ctrl+Shift+u> 20AC <space>
ће одштампати знак евра.
Десктоп окружења као што су GNOME и KDE могу да имају својство прилагодљивог саставног кључа за запамтљивије секвенце.
Xorg поседује напредне изгледе тастатура са варијантама који вам омогућавају да лако унесете доста знакова са комбинацијом коришћењем одговарајућег модификатора, као што је Alt Gr. То у многоме зависи од изабраних изгледа-варијанти, тако да вам ми предлажемо да се мало играте са вашом тастатуром, тако што ћете да притиснете свако дугме док држите притиснути Alt Gr модификатор.
9 Напомене и референце
en:LaTeX/Special Characters


LaTeX/Инсталација

Ако је ово први пут да испробавате LaTeX, ви не морате чак ни да инсталирате ништа. За брзу сврху тестирања можете само направити кориснички налог са онлајн LaTeX едитором и да наставите овај туторијал у следећем поглављу. ови сајтови нуде могућност сарадње док док вам дозвољавају да експериментишете са LaTeX синтаксом без потребе да се гњавите са инсталирањем и конфигурацијом дистрибуције и едитора. Када касније осетите да би вам значило да имате засебну LaTeX инсталацију, можете да се вратите на ово поглавље и пратите упутства испод.
LaTeX није програм сам по себи; он је језик. ''Употреба LaTeX-а'' захтева гомилу алатки. Набављати их ручно би резултирало у преузимање и инсталиррање више програма да би имали погодан рачунарски систем који би могао да се користи за креирање LaTeX излаза, као што су PDF-ови. TeX дистрибуције помажу кориснику на овај начин, тако што се инсталирају у једном кораку а омогућавају (скоро) све.
Као минимум, биће вам потребне TeX дистрибуције, добар едитор текста и DVI или PDF читач. Прецизније, основни услов је да имате TeX компајлер (који се користи за генерисање излазних датотека из изворног кода), слова, и LaTeX скомплета макроа. Опционална, и препоручена инсталација укључују примамљив едитор за писање LaTeX изворних докумената (ово је вероватно где ћете провести највећи део вашег времена), и библиографички програм менаџмента за управљање референцама ако их много користите.
1 Дистрибуције
TeX и LaTeX су доступне на већини рачунарских платформи, пошто су оне програмиране да буду веома преносиве. Оне се најчешће инсталирају коришћењем дистрибуције, као што је teTeX, MiKTeX, или MacTeX. TeX дистрибуције су збирке пакета и програма (компајлера, слова, и макро пакетат) које вам омогућавају да слагање без потребе да ручно преузимате датотеке и конфигуришете ствари. LaTeX је само комплет макро пакета направљених за TeX.
Препоручене дистрибуције за сваки од главних оперативних система су:
* је главна TeX дистрибуција за *БСД, ГНУ/Линукс, Мак ОС X и Виндоус.
* је Виндоус-специфична дистрибуција.
* је Мак ОС-специфична дистрибуција базирана на TeX Live.
Међутим, ове, не морају нужно да укључују и едитор. Можда сте заинтересовани за друге програме који нису део дистрибуције, који ће вам помоћи у писању и припреми TeX и LaTeX датотеки.
1.1 *БСД и ГНУ/Линукс
У прошлости, најчешћа дистрибуција је била teTeX. Од маја 2006 teTeX је престала да буде активно одржавана и њен бивши одржавалац Томас Есер препоручује TeX Live као замену.
Лакши начин да дођете до TeX Live је да користите менаџер пакета или дрво превођења које долази са вашим оперативним системом. Обично долази у више пакета, од којих су неки неопходни, други опционални. ''Срж'' TeX Live пакета би требао да буде око 200-300 MB.
Ако ваша *БСД или ГНУ/Линукс дистрибуција нема TeX Live пакете, требате то да пријавите систему праћења багова. У том случају мораћете да сами и покренете инсталацију ручно.
Можда пожелите да инсталирате садржај TeX Live више селективно. Погледајте испод.
1.2 Мак ОС X
Мак ОС X корисници могу да користе , TeX Live-базирану дистрибуцијску подршку за TeX, LaTeX, AMSTeX, ConTeXt, XeTeX и многе остале кључне пакете. Преузмите MacTeX.mpkg.zip на , отворите је и пратите инструкције. Више информација за Мак ОС X кориснике се може наћи на .
Пошто Мак ОС X је такође Јуникс-базиран систем, TeX Live је природно доступан преко и . корисници би требало да користе службену због . Више информација за Мак ОС X кориснике се може наћи на .
1.3 Мајкрософт Виндоус
Корисници мајкрософт виндоуса могу да инсталирају на своје рачунаре. То је лака инсталација која води рачуна о успостављању окружења и преузимању кључних пакета. Ова дистрибуција има напредне функције, као што су аутоматска инсталација пакета, и једноставан интерфејс за модификацију подешавања, као што су подразумеване величине папира.
Такође постоји пренос TeX Live-а доступан за Виндоус.
2 Прилагођена инсталација са TeX Live
Овај део је намењен за кориснике који желе ситнозрну контролу над својом TeX дистрибуцијом, на пример инсталацију са минимумом искоришћеног простора на диску. Ако вас се ово не тиче, можда ћете пожелети да прескочите на следећи део.
Избирљиви корисници могу пожелети да имају већу контролу над својом инсталацијом. Обичне дистрибуције могу бити неодговарајуће за корисника који брине о простору на диску. У ствари, MikTeX и MacTeX и пакети TeX Live садрже стотине LaTeX пакета, већину њих никада нећете користити. Већина јуникса са менаџером пакета ће вам понудити TeX Live као комплет више великих пакета, и ви често морате да инсталирате 300–400 MB за функционални систем.
TeX Live садржи ручну инсталацију са доста могућег прилагођавања. Можете да узмете инсталацију мреже на . Ова инсталација вам дозвољава да прецизно изаберете пакете које желите да инсталирате. Као резултат, можете имати све што вам је потребно на мање од 100 MB. TeX Live се онда руководи преко преко његовог сопственог менаџера пакета, ''tlmgr''. Дозволиће вам да конфигуришете дистрибуције, инсталирате или бришете екстра пакете и тако даље.
Биће вам потребан оперативни систем базиран на јуниксу за следеће. Мак ОС X, ГНУ/Линукс или *БСД су у реду. Можда ће радити за виндоуз али процес мора бити сасвим другачији.
TeX Live групише карактеристике и пакете у различите концепте:
*''Колекције'' су групе пакета које се увек могу инсталирати посебно, осим код ''Основни програми и датотеке'' колекције. Можете да инсталирате колекције било када.
*''Инсталацијске шеме'' су група колекција и пакета. Шеме се само могу користити за време инсталације. Можете изабрати само једну шему у одређеном тренутку.
2.1 Минимална инсталација
Даћемо вам генералне смернице за инсталацију минималне TeX дистрибуције (''т.ј.'', само за обичан TeX).
# Преузмите инсталацију на и извадите је у привремену фасциклу.
# Отворите терминал у извађеној фасцикли и улогујте се као рут.
# Промените umask дозволе на 022 (корисник читати/писати/извршити, група/други читају/само извршавање) да будете сигурни да ће други корисници имати само приступ за читање до инсталираних дистрибуција.
# umask 022
# Покрените install-tl.
# Изаберите ''минимална шема (само обичан)''.
# Можда пожелите да промените опције директоријума. На пример можда желите да сакријете вашу личну макро фасциклу која се налази на TEXMFHOME. Она је ~/texmf по нормали. Замените је са ~/.texmf да би је сакрили.
# Сада опције:
## користите величину слова уместо A4 по нормали: углавном за кориснике из САД.
## извршавање ограничених листи програма: препоручљиво је да изаберете ово из сигурносних разлога. Иначе дозвољава TeX процесима да позивају било који екстерни програм. Можете и даље конфигурисати листу касније.
## креирајте датотеке формата: циљање ка минималном простору на диску, најбољи избор зависи од зависи од тога да ли постоји само један корисник система, онда је боље искључити ову опцију, иначе је изаберите. Из помоћног менија: ''"Ако је ова опција укључена, датотеке формата се креирају за употребу кроз цео систем од стране инсталера. Иначе оне ће се правити аутоматски када су потребне. Упоследњем случају датотеке формата се чувају у гранама корисничког директоријума и у неким случајевима морају да се поново направе када се инсталирају нови пакети."''## инсталирај слова/макро doc гране: корисно ако сте програмер, али заузима доста места. Искључите га ако желите да сачувате простор.
## инсталирај слова/макро изворних грана: исто као и претходно.
## Symlinks су у реду по нормали, промените ако знате шта радите.
# Изаберите преносиву инсталацију ако сте инсталирали дистрибуцију на оптички диск, или било какав спољашњи медиј. Оставите на уобичајено за традиционалну инсталацију на хард диску система.
У овом тренутку би требало да прикаже
1 collections out of 85, disk space required: 40 MB
или сличну искоришћеност простора.
Сада можете да идете на инсталацију: ''почните инсталацију на хард диску''.
Не заборавите да додате бинаре на вашу PATH како ће се видети на крају инсталацијске процедуре.
2.2 Први тест
У терминалу напишите
$ tex '\empty Здраво свете!\поздрав'
$ pdftex '\empty Здраво свете!\поздрав'
Требало би да добијете DVI или PDF датотеке.
2.3 Конфигурација
Раније, TeX дистрибуције су биле конфигурисане са texconfig алатком из teTeX дистрибуције. TeX Live и даље садржи ову алатку, али препоручује коришћење коришћење сопствене алатке: tlmgr.
Приметите да од јануара 2013 нису све texconfig карактеристике имплементиране од стране tlmgr. Texconfig користите само када не можете да урадите шта сте желели са tlmgr.
Листа садашњих опција за инсталацију:
tlmgr option
Можете да промените опције за инсталацију:
tlmgr option src 1
tlmgr option doc 0
tlmgr option paper letter
Погледајте TLMGR(1) страну упутства за више детаља о њеној примени.
Ако нисте инсталирали документе као што је речено раније, и даље можете да приступите tlmgr страни упуства са
tlmgr help
2.4 Инсталација LaTeX-а
Сада имамо радеће обично TeX окружење, хајде да инсталирамо основне пакете за LaTeX.
# tlmgr install latex latex-bin latexconfig latex-fonts
У овом случају можете изоставити latexconfig latex-fonts јер су они само-решиве зависности у односу на LaTeX.
Приметите да tlmgr решава неке зависности, али не све. Можда ћете морати да инсталирате зависности ручно. Срећом ово ретко кад прави проблеме.
Други занимљиви пакети:
# tlmgr install amsmath babel carlisle ec geometry graphics hyperref lm marvosym oberdiek parskip pdftex-def url
Основе за математичко штампање.
Интернационализацијска пордшка.
Сноп пакета потребних за неке карактеристике.
Потребан за T1 кодирање.
За изглед странице.
Основе за увођење графике.
PDF забележавања, PDF пратећи линкови, стилови линкова, TOC линкови, итд.
Један од најбољих Computer Modern стилова слова доступних за неколико кодирања слова (као што су T1).
Неколико симбола, као што је званични евро.
Сноп пакета потребних за неке карактеристике.
Дозвољава вам конфигурацију параграфских прекида и увлачења правилно.
Потребан за неке карактеристике.
Потребан за неке Карактеристике.
Ако сте инсталирали пакет који вам више није потребан, употребите
# tlmgr remove <пакет>
2.5 Писање са цртицом
Ако користите Babel за не-енглеска документа, морате да инсталирате обрасце писања са цртицом за сваки језик који ћете да користите. Сви они су упаковани појединачно. На пример, користите
# tlmgr install hyphenfinnish,sanskrit}
за фински и санскритске шаблоне писања са цртицом.
Имајте на уму да ако сте користили неку другу TeX дистрибуцију раније, можда идаље имате кеш писања са цртицом сачувано у вашем хоум директоријуму. морате га избрисати да би нови пакете били узети у обзир. TeX Live кеш је обично сачувано у ~/.texliveYYYY фасцикли (YYYY обележава годину). Ову фасциклу можете безбедно уклонити јер садржи само генерисане податке. TeX компајлери ће ре-генерисати кеш према следећој компилацији.
2.6 Деинсталација
По нормали TeX Live ће се инсталирати у /usr/local/texlive. Дистрибузија је поприлично правилна јер неће писати било какву датотеку ван своје фасцикле, осим за кеш (као и кеш за слова, шаблоне писања са цртицом, итд.). По нормали,
* системски кеш иде у /var/lib/texmf;
* кориснички кеш иде у ~/.texliveYYYY.
Стога TeX Live може бити инсталиран и деинсталиран безбедно уклањањем поменутих фасцикли.
Ипак, TeX Live омогућује погоднији начин да се ово изведе:
# tlmgr uninstall
Можда ћете ипак морати да избришете фасцикле ако сте ставили непраћене датотеке унутар њих.
3 Едитори
TeX и LaTeX изворна документа (као и сличне датотеке) сва спадају у текстуалне датотеке, и могу се отворити и модификовати у скоро сваком едитору текста.
Требало би да користите текстуални едитор (нпр. Notepad), не процесор речи (Word, OpenOffice). Посвећени LaTeX едитори су кориснији него генерични едитори простог текста, зато што они обично имају аутоматско довршавање команди, спеловања и проверавања грешки и згодне макрое.
3.1 Хибридне платформе
3.1.1 BaKoMa TeX
је едитор за виндоус и Мак ОС са карактеристикама налик на WYSIWYG. Води рачуна о састављању LaTeX изворног кода и његовом константном ажурирању да би се виделе промене у документу у скоро реалном времену. Можете да узмете копију за процену на 28 дана.
3.1.2 Emacs
је опште наменски, прошириви систем за обраду текста. Напреднији корисници могу да га програмирају (у elisp) да од Emacs направе најбоље LaTeX окружење које ће се поклапати са њиховим потребама. док ће почетници можда преферирати да га користе у комбинацији са и Reftex (екстензије које могу бити инсталиране унутар Emacs програма). У зависности од ваших конфигурација, Emacs може обезбедити комплетно едиторско LaTeX окружење са аутоматским комплетирањем, провером спеловања, комплетним сетом тастатурних пречица, прегледом, прегледа садржаја, приказом докумената и многе друге карактеристике.
3.1.3 gedit-latex-plugin
Gedit са је такође вредан испоробавања за кориснике Гнома. GEdit је апликација хибридне платформе за виндоус, Мак, и Линукс
3.1.4 Gummi
Gummi је LaTeX едитор за Линукс, који саставља излаз pdflatex-а у стварном времену и приказује га на десној страни екрана.
3.1.5 LyX
LyX је популарни систем припремања докумената за Виндоус, Линукс и Мак ОС. Омогућава графички интерфејс за LaTeX, укључујући неколико популарних пакета. Садржи едиторе за формуле и табеле и показује визуелне знакове коначног документа на екрану омогућујући корисницима да пишу LaTeX документе без бриге о стварној синтакси. LyX ово назива What You See Is What You Mean (WYSIWYM) приступом.
LyX чува своја документа у властитом језику за означавање, и генерише LaTeX код базирано на овоме. Корисник је углавном изолован од LaTeX кода и нема комплетну контролу над њим, и као такав LyX није нормалан LaTeX едитор. Међутим, како је LaTeX основни систем, знање о томе како он ради је такође корисно за корисника LyX-а. Додатно, ако неко жели да уради нешто што није подржано у GUI, коришћење LaTeX кода може бити потребно.
3.1.6 TeXmaker
је едитор хибридне платформе веома сличан Kile-у по карактеристикама и корисничком интерфејсу. Поред тога има и свој PDF читач.
3.1.7 TeXstudio
је LaTeX едитор отвореног кода хибридне платформе издвојен из Texmaker-а.
3.1.8 TeXworks
TeXworks је посвећени TeX едитор који је укључен у MiKTeX и TeX Live. Он је настао са идејом да је једноставан интерфејс бољи него пренатрпан, и на тај начин олакшава људима који су у својим ранијим данима са LaTeX-ом могућност да раде шта хоће: а то је да пишу своје документе. TeXworks је првобитно настао управо због тога што је професор математике желео да његови студенти имају боље почетно искуство са LaTeX-ом.
Можете инсталирати TeXworks са менаџером пакета ваше линукс дистрибуције или изабрати га као опцију инсталирање у виндоус или мак инсталатеру.
3.1.9 Vim
Vim је још један опште наменски едитор текста за широк спектар платформи укључујући јуникс, мак ОС X и виндоус. Постоји мноштво екстензија укључујући и и .
3.2 *Само за БСД и ГНУ/Линукс
3.2.1 Kile
је LaTeX едитор за (хибридну платформу), обезбеђујући моћнан GUI за уређивање више докумената и њихово састављање са много различитих TeX компајлера. Kile је базиран на Kate едитору, има брзо приступни тоолбар за симболе, читач структура докумената, конзолу и прилагодљиве опције прављења. Kile се може покренути у свим оперативним системима који могу да покрену KDE.
3.2.2 LaTeXila
је још један едитор текста за Linux (Гном).
3.3 Само за мaк ОС X
3.3.1 TeXShop
је едитор налик на TeXworks и прегледач за мак ОС који је у групацији са MacTeX дистрибуцијом. Он користи више прозора, један за уређивање изворног материјала, један за преглед, и један за конзолу за поруке о грешкама. Он нуди ажурирање једним кликом прегледа и дозвољава лако укрштено проналажење између кода и прегледа помоћу CMD клика.
3.3.2 TeXnicle
је бесплатан едитор за мак ОС који укључује способност за извршавање исправки уживо. Садржи и библиотеку кода за брзо убацивање кода и такође има способност да изврши детаљна бројања речи у документу. Такође обавља и истицање кода а прозор уређивања је прилагодљив, омогућавајући кориснику да бира слова, боје, боје позадине окружења уређивања. Он је у активном развоју.
3.3.3 Archimedes
је лак за коришћење LaTeX и Markdown едитор дизајниран из темеља за мак ОС X. Он укључује и уграђену LaTeX библиотеку, подршку за завршавање кодова, прегледе уживо, макро подршку, интеграцију са сервисима за дељење, и PDF и HTML опције за извоз. Archimedes-ове чаробне карактеристике дозвољавају корисницима убацивање математичких симбола само цртајући их на њиховим MacBook тракпадовима или Magic тракпадовима.
3.4 Само за виндоус
3.4.1 TeXnicCenter
је популаран бесплатан LaTeX едитор отвореног кода за виндоус. Он такође има сличан кориснички интерфејс као и TeXmaker и Kile.
3.4.2 WinEdt
је моћан и свестран едитор текста са јаким предиспозицијама ка креирању LaTeX/TeX докумената за виндоус. Он дизајниран и конфигурисан за интеграцију са TeX системима као што су MiTeX или TeX Live. Његов уграђени макро помаже у компилацији LaTeX изворних података на WYSIWYG DVI или PDF или PS и такође у извозу докумената у другим језицима означавања као што су HTML или XML.
3.5 Онлајн решења
Да би почели без потребе да инсталирате било шта, можете да искористите интернет сервисе који истичу пуну TeX дистрибуцију и интернет LaTeX едитор.
* је интегрисани онлајн оквир за стварање техничких докумената у сарадњи. Предњи крај Authorea вам дозвољава да уносите LaTeX или Markdown текст, као и фигуре, и једначине (у LaTeX-у или MathML). Контролни систем Authorea верзионисања је у потпуности базиран на Git-у (сваки чланак је Git скалдиште).
* је безбедан, лак за коришћење онлајн LaTeX едитор са интегрисаним брзим прегледом - налик на за LaTeX. Почните да пишете са једним кликом (регистрација није потребна) и поделите везу. Подржава преглед у стварном времену, фигуре, библиографије и променљиве стилове.
* заједнички LaTeX едитор у реалном времену који покреће едитор отвореног кода.
* је један од најзрелијих доступних система, са git гурање и повлачење приступом он дозвољава снажну контролу верзија. Нови пријављеници се сада усмеравају на коришћење међутим рачуни су и даље доступни на захтев.
* је безбедан, базиран на cloud LaTeX едитор који нуди неограничен бесплатан пројекат. Премијум рачуни су доступни за додатне карактеристике као што су контрола верзије и Dropbox интеграција.
* је онлајн едитор и прегледач за кратке LaTeX белешке, које могу бити опционално кеширане и подељене. Прегледи су доступни у SVG, PNG, и PDF. Такође укључује и прост GUI за уређивање табела.
* је заједничка LaTeX платформа базирана на cloud-у дизајнирана да направи сарадњу са LaTeX-ом складну и да смањи криву учења LaTeX-а. Она нуди истовремену сарадњу и монтажу у стварном времену, моментални преглед документа, Dropbox интеграцију, и уграђен LaTeX систем ресурса.
* је професионални онлајн LaTeX едитор који подржава сарадњу са другим корисницима и бесплатан је за употребу. Конфликти спајања се лако могу решити коришћењем уграђене алатке спајања која користи имплементацију разл-алгоритама да генерише информације потребне за успешно спајање.
4 Менаџмент библиографије
Библиографске датотеке (*.bib) се најлакше уређују и модификују коришћењем менаџмент система. Ови графички кориснички интерфејсови сви имају форму базе података, где је информација унесена за сваку референцу, и резултујућа текстуална датотека се може директно користити од стране BibTeX.
4.1 Хибридна платформа
**
4.2 Само за мак ОС X
* BibDesk је менаџер библиографије базиран на BibTeX датотеку. Увози референце са интернета и олакшава организацију референци користећи тагове и категорије.
5 Читачи
Коначно, биће вам потреба читач за датотеке које LaTeX производи. Нормално LaTeX чува финални документ као .dvi (уређајно независни формат датотека), али ћете њега ретко кад желети. DVI датотеке не садрже играђена слова и многи читачи докумената нису у стању да их отворе.
Обично ћете користити LaTeX компајлер налик на pdflatex да произведете PDF фајл директно, или алатку попут dvi2pdf да претворите DVI фајл на PDF формат. Онда можете гледати резултат са било којим PDF читачем.
Пралтично све LaTeX дистрибуције имају DVI читаче за гледање уобичајених излаза latex-а, и такође алатке као што је dvi2pdf за аутоматско конвертирање резултата у PDF и PS формате.
Следи списак различитих PDF читача.
* PDF.js (уграђен у модерне претраживаче)
* (Линукс гном)
* (Виндоус)
* (Линукс KDE)
* Preview (уграђен у мак ОС X)
* (Мак ОС X)
* (Виндоус)
* (Линукс)
* (линукс)
6 Табеларни и графички алати
LaTeX је систем припремања документа, не циља да буде табеларни алат ни алат векторских графика.
Ако LaTeX може да пружи лепе табеле у динамичком и флексибилном маниру, неће моћи да се носи са згодним карактеристикама које можете да добијете са табеларним приказима као што су динамичке ћелије и рачун. други алати су бољи у овом погледу. Идеално решење је комбинујете снагу оба алата: направите ваше динамичке табеле са табеларним приказним програмима, и пренесете их у LaTeX да би добили лепе табеле неприметно интегрисане у ваш документ. Погледајте Табеле за више детаља.
Графичка тема је је мало другачија пошто је могуће писати proceduralne grafike из унутрашњости вашек LaTeX документа. Процедурална графика производи мајмодерније резултате који се савршено укалапају у LaTeX (''нпр.'' нема промене у словима), али имају стрму криву учења и захтевају доста времена за цртање.
За лакше и брже цртеже, можда би требало да користите WYSIWYG алатку и да извезете разултат у векторски формат као PDF. Мана је у томе што ће контрирати у стилу са остатком вашег документа (словима, величином, итд.). Неки алати имају способност да извозе у LaTeX, што ће делимично решити овај проблем. Погледајте Увоз графике за више детаља.