LaTeX/Распоред стране

LaTeX и класа докумената ће, углавном, средити проблеме везане за распоред страна уместо Вас. За подношење документа академском издавачу, цела ова тема биће ван Вашег домашаја, јер издавачи желе контролу око презентације. Међутим, за Ваша документа, постоје нека очигледна подешавања, која бисте желели да промените: маргине, оријентација страна и колона, да набројим само три. Циљ овог туторијала јесте да покаже како можете да конфигуришете своје стране,
Често ћемо се суочавати са TeX дужинама у овом поглављу. Треба да баците поглед на Дужине, због свеовухватних детаља на ову тему.
1 Двострани документи
Документи могу бити или једнострани или двострани. Чланци су, по “дифолту”, једнострани, књиге су двостране. Двистрани документи разликују леву (парну) и десну (непарну) страну, док једнострани не. Најочигледнија последица се може видети у маргинама. Ако желите да направите ''двострану класу чланака'', користите .
Многе команде и варијабле у LaTeX-у узимају овај концепт у разматрање. На њих се односимо као ''паране'' и ''непаране''.
За једностране документе, само ће “парне” команде и варијабле бити на снази.
2 Димензије страна
Страна у LaTeX-у се дефинише помоћу много спољних параметара. Сваки параметар одговара на дужину елемената на страни, на пример, је физичка висина стране. Овде можете видети дијаграм који показује све варијабле које дефинишу страну. Све величине су дате у TeX “pt”-у, постоји 72.27pt у инчу или 1pt ≈ 0.3515mm.
# 1 инч +
# 1 инч +
# = 31pt
# = 20pt
# = 12pt
# = 25pt
# = 592pt
# = 390pt
# = 10pt
# = 35pt
# = 30pt
* = 7pt (није приказан)
* = 0pt
* = 0pt
* = 597pt
* = 845pt
Тренутни детаљи плус облик приказа могу се штампати из самог LaTeX документа. Користите ''layout'' пакет и команду истог имена: \usepackage{layout} ... \layout{}
Како бисте обликовали рам који означава маргине документа, на којем тренутно радите, додајте \usepackage{showframe} to the document.
3 Величина стране
Неће бити одмах очигледно – јер, суштински, не претставља неки озбиљан проблем – да је уобичајна величина стране, за све стандардне класе документа, ''US letter''. Ово је краће за 18 mm (око 3/4 инча), и мало шира, за 8 mm (отприлике 1/4 инча), у поређењу са A4 форматом (који је стандардан у остатку света). Иако ово није озбиљан проблем (већина штампача ће штампати документ без проблема), могуће је спецификовати алтернативну величину. За A4 формат:
3.1 Још опција са величинама преко геометрије
Један од најсвестранијих пакета за распоред јесте пакет. Непосредна предност овог пакета јесте то што дозвољава ручно намештање величине стране, чак и са класама које не подржавају ту опцију. На пример, како бисте подесили величину стране, додајте следеће у увод:
пакет има доста дефинисаних величина стране, као што . Остали укључују:
* , , ..., ,
* , , ..., ,
* ,
* ,
* .
Како бисте експлицитно променили димензије папира преко пакета, опције и могу бити коришћене. На пример:
3.2 Проблеми са величином стране
Ако имате намеру да на крају добијете PDF, постоје, у основи, три начина:
* TeX → PDF
pdflatex myfile # TeX → PDF
* TeX → DVI → PDF
latex myfile # TeX → DVI
dvipdf myfile # DVI → PDF
* TeX → DVI → PS → PDF
latex myfile # TeX → DVI
dvips myfile -o myfile.ps # DVI → PS
ps2pdf myfile.ps myfile.pdf # PS → PDF
Нажалост, PDF излазна величина стране можда неће у потпуности “поштовати” Ваша подешавања. Неки од ових алата немају исте интерпретаторе DVI, PS и PDF спецификација, и можете завршити са PDF-ом, који нема баш тачну величину. Срећом, постоји решење за то: команда нам дозвољава коришћење “PostScript” или PDF параметара, што се овде може користити, како би се величина стране наместила ваљано.
*Да би pdflatex фино радио, коришћење пакета углавном функционише.
* За DVI и PS начине, најсигурнији начин за добијање тачне величине папира, на крају, јесте додавање
у “tex” фајл, и прикачити одговарајуће параметре процесорима, који се користе током генерације:
dvips -t a4 ...
ps2pdf -sPAPERSIZE=a4 ... # На Виндоусу: ps2pdf -sPAPERSIZE#a4 ...
Ако желите “US Letter”, замените и , и . Такође, замените a4 и letter у параметрима командне линије.
3.3 Величина страна за таблете
Они који желе да читају на таблетима или осталим ручним уређајима, морају да направе документе без додатног белог простора. Како бисте направили PDF документе са оптималним “ручним” прегледом, не само да поље текста и маргине морају бити подешени, такође, мора бити и величина стране. Ако тражите разумну димензију, размотрите праћење величину стране коју користи Врховни Суд САД-а, 441pt са 666pt (или 6.125 инча са 9.25 инча), што изгледа одлично на таблетима. Такође, можете користити поље текста Врховног Суда, од 297 pt са 513 pt, али ово је прешироко за све фонтове, осим “Century Schoolbook”, фонт који захтева Врховни суд.
4 Маргине
Читачи који су навикли на типичну “физичку” литературу се, вероватно, питају шта се дешава са овим белим простором, који се налази око самог текста. На пример, на A4 папиру, документ ће типично имати маргине од 44 mm и са леве и са десне стране, остављајућиоко 60% ширине стране за текст. Разлог је побољшана читљивост. Студије су показале да је лакше читати текст који има око 60–70 карактера по реду—и чини се да је 66 оптималан број. Отуда, маргине су подешене да осигурају оптималну читљивост, и прекомерни бели простор маргина се толерише као последица. Понекад се овај бели простор оставља у унутрашњој маргини, са претпоставком да ће документ бити ограничен.
Ако желите да избегнете прекомерни бели простор, радије него да мењате маргине, размотрите корипћење приказа у две колоне (или више). Овај приступ углавном користе штампачи магазина, јер даје читку дужину редова и добру употребу стране. Друга опција за редуковање количине белог текста на страни, без мењања маргина, јесте повећавање величине фонта коришћењем опције, у класи документа.
Ако желите да промените маргине свог документа, постоје разно разни начини:
* Један старији приступ јесте коришћење пакета за, мање-више, стандардизовано мање маргине (око инча), али прави редове са више од 100 карактера по реду са 10pt уобичајном величином фонта (и око 90 ако је опција коришћена):
За још уже маргине, пакет има опцију (око 1.5cm), што резултира са око 120 карактера по реду са 10pt уобичајном величином слова, скоро дупло више од онога што се сматра читким:
* Модернији и флексибилнији приступ јесте коришћење пакета. Овај пакет Вам дозвољава да спецификујете 4 маргине, без потребе за памћењем команди за посебне димензије страна. Можете уносити величине и у центриметрима и у инчима. Користите за центиметре и за инче после сваке вредности(''нпр.'' 1.0in или 2.54cm). Приметити да по “дифолту” (''т.ј.'' без икаквих опција) овај пакет већ редукује маргине, за сад “стандардни приказ” можда неће морати да одреди ништа. Ове вредности су релативне за ивице папира (0 инча). На пример, ова команда обезбеђује конвенционалније маргин, боље коришћење вертикалног простора стране, без прављења драматично дугачких редова, као код пакета (ако је опција коришћена, дужина редова је око 88 карактера за папире величина слова, и мало мања када се користи ).
Такође може променити понашање пакета, коришћењем
Можете комбиновати опцију маргина са опцијом величине стране, као што смо видели раније.
* Треба да користите пакет за страну са A4 величином документа са мањим маргинама. То је застарело и лудо. Користите “геометрија” пакет уместо тога, овако;
* Уређујте појединачне варијабле димензија страна, описаних изнад, коришћењем и команди. Погледајте Дужине поглавље. На пример,
4.1 Парне и непарне маргине
Коришћењем “геометрија” пакета, опције “лево” и “десно” се редом користе за унутрашњост и спољашњост маргина. Такође, имају алиасе унутрашњи и спољашњи. Према томе, најједноставнији начин за руковање другачијим маргинама за парне и непарне стране, јесте давањем “двостране” опције у команди класе документа и одређивањем маргина, као по обичају.
Ово ће резултирати величином од 4cm за све унутрашње маргине (леве маргине за све непарне стране и десне маргине за све парне) и 2cm за све спољашње.
Постављање исте вредности за све унутрашње и спољашње маргине, у геометрији, ће избрисати разлику између истих. Још један брз начин за елиминисање разлике у позицији парних и непарних страна, било би подешавање величина на evensidemargin и oddsidemargin на пола од “дифолта” непарног:
По “дифолту”, вредност evensidemargin је већа од oddsidemargin у двостраном приказу, како би неко могао да пише белешке са стране. Страна веће маргине се бира супротно од стране где се странице спајају.
Погледати Дужине.
4.2 Горња маргина изнад поглавља
Горња маргина изнад поглавља се може мењати коришћењем пакета. Пример:
Команда команде два пута, једноставно спојите све опције заједно, одвајајући их запетом:
Коришћењем стандардних LaTeX класа, можете користити класне опције:
4.3 Мењање оријентације одређених делова
Друга метода јесте када пишете документ у портрету, али имате неку садржину, као што је велики дијаграм или табела која би била боље приказана на “landscape” страни. Међутим, још увек желите константност појављивања ваших заглавља и подножјаyou, на истом месту као и на другим странама.
пакет је за ову сврху. Он обезбеђује окружење, и све унутра је, у основи, ротирано. Ниједна конкретна димензија стране није промењена. Овај приступ је примењивији за књиге или извештаје него за типичне академске публикације. Коришћењем уместо за време генерисања PDF документа ће учинити да страна изгледа “right side up” када се прикаже: биће ротирана једна страна, која је у “landscape” формату, док ће остале бити остављене у портрет оријентацији.
Такође, како би натерали да се табела појави ваљано центрирана на “landscaped” страни, морате ставити окружење унутар окружење, које је већ унутар окружења. На пример, треба овако изгледати:
За књиге ( и генерално документе који користе twoside опцију), landscape- окружење, нажалост, не обраћа пажњу на другачији приказ парних и непарних страна. Макро може бити попваљен, коришћењем пар додатних редова у уводу.
4.4 Мењање оријентације покретног окружења
Ако користите код изнад, видећете да је табела унета тамо где је и у коду. Неће бити померена! За решавање овог проблема виће вам потребан пакет. Видети Ротација поглавље.
5 Маргине, величина стране о ротација одређене стране
Ако треба да заротирате страну тако да слика стане, шансе су добре да треба да скалирате маргине као и величину фонта. Поново, пакет је користан за одређивање нових маргина за једну једину страну.
Запамтите да је редослед битан!
6 Стил стране
Стилови стране у терминологији LaTeX-а се не односи на димензију стране, већ на заглавља и подножја документа. Ова заглавља, углавном, садрже наслове докумената, поглавља или бројеве/имена одељака, и бројеве страна.
6.1 Стандардни стилови страна
Могућности мењања заглавља обичног LaTeX-а су, у ствари, веома ограничена. Постоје две доступне команде: ће применити одређени стил на тренутној и свакој наредној страни, и ће само утицати на тренутну страну. Могући стилови су:
И заглавље и подножје су рашчишћени.
Залавље је чисто, али заглавље садржи број стране, у центру.
Подножје је празно, заглавље приказује информације по класи документа (нпр., наслов) и горе десно број стране.
Број стране је горе десно, и могуће је контролисати остатак заглавља.
Команде и се могу користити за ручно подешавање садржине заглавља. Следеће команде, лоциране на почетку чланка ће поставити да заглавље (на свим странама) садржи "Никола Самарџић", горе лево, "О стиловима страна" центрирано и бројеви страна ће бити горе десно;
Постоје посебне команде које садрже детаље о тренутној страни документа.
број тренутне стране
тренутни наслов поглавља штампан као "ПОГЛАВЉЕ 3. ОВО ЈЕ НАСЛОВ ПОГЛАВЉА"
тренутни наслов одељка "1.6. ОВО ЈЕ НАСЛОВ ОДЕЉКА"
име ''chapter'' у тренутном језику. Ако је ово српски језик, он ће приказати "Поглавље"
тренутни број поглавља
тренутни број одељка
Приметити да и конвертују имена у велика слова, које год било форматирање текста. Ако желите да штампа тачна имена поглавља, без пребацивања на велика слова, користите следећу команду:
Сада и ће штампати само имена поглавља и одељака, без броја и без “дирања” форматирања. Приметите да ове поновне дефиниције морају бити убачене “после” првог позива . Стандардано форматирање за књиге
Пазите: ако ставите дугачак телста у два различита “дела”, само у заглавље или само у подножје, може се десити да се текстови преклопе.
Штавише, следећим командама можете дефинисати дебљину декоративних линија, и у заглављу и у подножју:
Први ред је за заглавље, други ред је за подножје. Ако ставите нулу, то значи да неће бити линије.
6.1.1 Најчешће грешке на страницама
Проблем, на који треба обратити пажњу, јесу команде главних секционисања (, или ) наведите . Дакле, ако желите да потиснете све ове стилове уметањем на почетак документа, онда ће команда стила на сваком одељку прегазити иницијално правило, само за те стране. Како бисте постигли жељени резултат, можете пратити команде нових одељака са . команда, међутим, се не може поправити на овај начин, јер она подешава стил стране, али такође наставља и на следећу страну, тако да се не може односити на ту страну. Два решења:
* једноставно напишите у уводу документа. Овај пакет ће направити , ефективно ће потиснути нумерисање страна, када се користи.
* Користите као што је описано испод.
Опасан проблем који се јавља када ручно уређујемо заглавље и подножје јесте стављање наслова одређенних поглавља и одељака ту. Стандардни LaTeX постиже ово двофазним приступом. У дефиницијама заглавља и подножја, користите команде и команду и њене пријатеље како бисте поново дефинисали . Оне зову још једну команду која је одговорна за поновно дефинисање и , осим што су оне са звездицом – у таквом случају, користите мора бити 13.6pt или више, у супротном, добићете упозорење, можда и проблем са форматирањем. И заглавље и подножје обухватају три елементра по свом хоризонталном положају (лево, централно или десно).
Стилови које подржава :
* четири LaTeX стила;
* дефинише ново заглавље за све стране осим ''plain-style'' страна, као што су поглавља или наслов стране;
* је исти, али ради за апсолутно све стране,
6.1.2 Ручно подешавање стилова
Стилове може ручно подешавати коришћењем специфичне команде.
Та два стила можемо конфигурисати директно, а за LaTeX стилове морате се позвати на команду.
Како бисте подесили стил заглавља и подножја, даје три интерфејса. Сви они имају исте особине, само их другачије користе. Изаберите онај који Вам се највише свиђа.
* Можете користити шест следећих команди.
Надајмо се да је понашање команди изнад прилично интуитивно: ако има ''head'' у себи, утиче на главу, итд. и очигледно, ''l'', ''c'' и ''r'' значе редом лево, централно и десно.
* Такође, можете користити команду за заглавље и за подножје. Раде на исти начин, тако да ћемо објаснити само први. Синтакса је:
Можете користити вишеструке селекторе (бираче), опционо одвојених запетом. Селектори су следећи:
парна страница
непарна страница
лева страна
центрирано
десна страна
дакле, ће се односити на центар парних страница и десну страну непарних страница,
* је спој и , отуда такво име. Постоје два додатна селектора и , за спецификацију заглавља и поглавља, редом. Ако изоставите и , он ће поставити поља за оба.
Ове команде ће само радидити за и . За ручно мењање LaTeX уобичајног стила, треба Вам команда. Видите доле, за примере.
За чисто ручно мењање, препоручујемо да почнете од нуле. Како бисто урадили то, треба да обришете тренутни стил стране. Давањем празних вредности, направићете празно поље. Дакле,
ће само обрисати тренутну заглавље/подножје конфигурацију, тако да можете направити своју.
6.1.3 Обичне странице
Постоје два начина за мењање стила обичне странице, као што су поглавља и наслови страна.
Прво, можете користити стил. Ако тако учините, можете користити ову команду унутар команди, као што је , итд.
Када LaTeX жели да направи страну са празним стилом, унеће први аргумент од , у свим осталим случајевима, користиће други аргумент. На пример:
Има исто понашање као претходни код, али добићете празно заглавље и поглавље у наслову, и на почетку поглавља.
Алтернативно, можете поново дефинисати ''plain'' стил, на пример, да бисте имали стварно обичну страну када то желите. Команда за коришћење је и аргумент може садржати све команде објашњене раније. Пример је следећи:
У овом случају, можете користити било који стил осим , јер ће прегазити вашу нову дефиницију.
6.1.4 Примери
За двостране, често је “огледавање” стила од супротне стране, почните да размишљате у терминима ''унутрашњи'' и ''спољашњи''. Дакле, исти пример, као изнад, за двостране је:
Ово ефективно каже да је име аутора горе споља, датум горе унутра, и тренутни број стране доле споља. Коришћење може све то скратити:
Ево комплетног кода могућег стила, којег можете да користите за двостране документе:
Коришћењем , можете додатно дефинисати више стилова за један документ, које је лако мењати међусобно. Ево, мање-више, компликованог примера за стил двостране књиге:
6.2 Страница n од m
Неку људи воле да ставе тренутни број странице у контекст целог документа. LaTeX даје само приступ тренутном броју странице. Међутим, можете користити пакет, да нађете потпуни број страница, овако:
''Приметите главна слова''. Такође, додајте косу црту после , како бисте осигурали адекватан размак између броја странице и 'од'.
6.3 Алтернативни пакети
Остали пакети за стилове страна су , веома слични , и , који узима једнострани приступ, без потребе за коришћењем или .
7 Позадина странице
пакет ће Вам дозволити штампање садржине у позадини сваке или појединачне стране.
Верзија са звездицом команде важи само за тренутну страницу.
8 Странице са више колона
8.1 Коришћење twocolumn аргумента опционе класе
Коришћење стандардне LaTeX класе документа, као што је чланак, можете једноставно проследити опциони аргумент ''twocolumn'' до класе документа: што ће дати жељени ефекат.
Док је овај приступ користан, има ограничења. пакет даје следеће предности:
* Може подржати до 10 колона.
* Умеће ''multicols'' окружење, стога, могуће је умешати број колона унутар документа.
* Додатно, окружење може бити угнежђено унутар други окружења, какво је .
* избацује ''балансиране'' колоне, при чему ће колоне финалне странице бити једнаке дужине.
* Вертикална правила између колона могу се ручно мењати.
* Окружења колона могу бити прилагођавана локално или глобално.
8.2 Коришћење пакета
пакет превазилази неке недостатке ''twocolumn''-а и даје окружење. Како бисте направили типичан изглед две колоне:
“Float” није у потпуности поджан од стране овог окружења. Може се једино испунити ако користите форме са звездицом и “float” команде (нпр., ) што чини да се “float” рашири кроз све колоне. Ово није много проблематично, јер “float” исте ширине, као колона, може бити превише мали, и вероватно бисте га продужили у сваком случају.
пакет има два битна параметра која је могуће подесити коришћењем :
* , подешава ширину вертикалног правило између колона и “дифолте” на 0pt.
* , подешава хоризонтални размак између колона и “дифолте” на 10pt, што је прилично уско.
Како бисте исфорсирали “ломљење” у колони, користи се команда .
9 Ручно обликовање страна
Може бити случајева, посебно у веома дугачким документима, као што су књига, да LaTeX неће наместити да све паузе стране изгледају како треба. Може, отуда, бити потребно да ручно обликујете стране. Наравно, ово треба радити у последњој фази пред штампање документа, када је цела садржина завршена. LaTeX нуди следеће:
Завршава тренутну страну и започиње нову.
“Ломи” тренутну страну на наредбу команде. Опциони “број” аргумента намешта приоритет на скали од 1 до 4.
Спречава “лом” странице на наредбу команде. Опциони “број” аргумента подешава приоритет на скали од 1 до 4.
Завршава тренутну страну и изазива штампање свих суочених “float”-ова.
10 Удовице и сирочад
У професионалним књигама, није пожељно имати појединачне редове на почетку или крају странице. У куцњу такве ситуације се називају “удовицама” и “сирочадима”. Нормално, могуће је да се удовице и сирочићи појаве у LaTeX документима. Можете пробати да се носите са њима коришћењем ручног обликовања странице, али, такође, постоји аутоматско решењ.
LaTeX има параметар за 'казне' за удовице и сирочад. Са већом казном LaTeX ће пробати да више избегава удовице и сирочоће. Можете повећати казне стављањем следећих команди у увод:
Ако ово не буде од помоћи, можете пробати са повећавањем вредности још више, до максимума од 10000. Међутим, није препоручљиво да вредност буде превисока, јер постављање исте на 10000 забрањује LaTeX-у рађење овога свеобухватно, што може резултирати чудним понашањем.
Такође помаже за размак између параграфа:
Алтернативно, можете користити needspace пакет да ''резервишете'' неке редове и тиме спречите ломљење страница на овим редовима.
11 Решавање проблема
Веома корисно решавање проблема и техника дизајнирања јесте паљење “showframe” опције у “геометрија” пакету.
12 Белешке и референце


LaTeX/Презентације

LaTeX се може користити за прављење презентација. Постоји неколико пакета за овај задатак, укључујући и beamer пакет.
1 Beamer пакет
Beamer пакет је обезбеђен са већином LaTeX дистрибуција, али је такође доступан на . Ако користите MikTeX, све што треба да урадите је да укључите beamer пакет и пустите LaTeX да преузме све жељене пакете аутоматски. објашњава карактеристике веома детаљно. Такође можете погледати PracTex чланак Beamer на примеру.Beamer пакет такође учитава много корисних пакета укључујући hyperref.
1.1 Уводни пример
Beamer пакет се учитава позивом beamer класе:
\documentclass{beamer}
Обична информација у заглављу се онда може одредити. Имајте на уму да ако састављате са XeTeX онда би требало да користите
\documentclass[xetex,mathserif,serif]{beamer}
Унутар document окружења, више frame окружења наводе садржај који ће се ставити на сваком слајду. Frametitle команда означава наслов за сваки слајд (погледајте слику):
\begin{document}
\begin{frame}
\frametitle{This is the first slide}
%Овде иде садржај
\end{frame}
\begin{frame}
\frametitle{This is the second slide}
\framesubtitle{A bit more information about this}
%Још садржаја иде овде
\end{frame}
% итд.
\end{document}
Уобичајена окружења (itemize, enumerate, equation, итд.) могу да се користе.
Унутар оквира, можете користити окружења попут block, theorem, proof, ... Такође, \maketitle је у стању да створи насловну страну, ако су title и author подешени.
Трик: Уместо коришћења \begin{frame}...\end{frame}, можете да користите \frame{...}.
За стваран разговор, ако га можете компајлирати са pdflatex онда можете користити pdf читач са режимом целог екрана, као што је , или Adobe Reader. Ако желите да управљате у вашој презентацији, можете да користите готово невидљиве везе у доњем десном углу без напуштања режима целог екрана.
1.2 Структура документа
1.2.1 Насловна страна и информације
Ви дајете информације о ауторима, насловима и датумима у преамбули.
\title[Crisis] % (опционо, само за дугачке наслове)
{The Economics of Financial Crisis}
\subtitle{Evidence from India}
\author[Author, Anders] % (опционо, за више аутора)
{F.~Author\inst{1} \and S.~Anders\inst{2
\institute[Universities Here and There] % (опционо)
{
\inst{1}%
Institute of Computer Science\\
University Here
\and
\inst{2}%
Institute of Theoretical Philosophy\\
University There
}
\date[KPT 2004] % (опционо)
{Conference on Presentation Techniques, 2004}
\subject{Computer Science}
У документу, ви додате насловну страну :
\frame{\titlepage}
1.2.2 Преглед садржаја
Преглед садржаја, са означеним тренутним одељком, се приказује овако:
\begin{frame}
\frametitle{Преглед садржаја}
\tableofcontents[currentsection]
\end{frame}
Ово се може урадити аутоматски на почетку сваког поглавља користећи следећи код у преамбули:
\AtBeginSection[]
{
\begin{frame}
\frametitle{Преглед садржаја}
\tableofcontents[currentsection]
\end{frame}
}
Или за подпоглавља:
\AtBeginSubsection[]
{
\begin{frame}
\frametitle{Преглед садржаја}
\tableofcontents[currentsection,currentsubsection]
\end{frame}
}
1.2.3 Поглавља и подпоглавља
Као и у свим другим LaTeX датотекама, могуће је структуирати документ употребом
\section[Section]{Моја секција}
,
\subsection[Subsection]{Моја подсекција}
и
\subsubsection[Subsubsection]{Моја подподсекција}
Ове команде треба да се ставе пре и између оквира. Оне ће изменити преглед садржаја са опционим аргументом. АРгумент у заградама ће бити написан на слајду, у зависности од искоришћене теме.
1.2.4 Референце (Beamer)
Beamer званично не подржава BibTeX. Уместо тога библиографске ставке мораће да буду парцијално постављене "ручно" (погледајте ). Следећи пример показује слајд референци који садржи два улаза:
\begin{frame}[allowframebreaks]
\frametitle<presentation>{Further Reading}
\begin{thebibliography}{10}
\beamertemplatebookbibitems
\bibitem{Autor1990}
A.~Autor.
\newblock {\em Introduction to Giving Presentations}.
\newblock Klein-Verlag, 1990.
\beamertemplatearticlebibitems
\bibitem{Jemand2000}
S.~Jemand.
\newblock On this and that.
\newblock {\em Journal of This and That}, 2(1):50--100, 2000.
\end{thebibliography}
\end{frame}
Како референтна листа расте, референтни слајд ће се поделити у два слајде и тако даље, кроз коришћење allowframebreaks опције. Појединачне ставке се могу навести после додавања 'опционе' ознаке на релевантну bibitem строфу. Позив за цитат је једноставно \cite. Beamer такође подржава ограничено прилагођавање начина на који су представљене референце (погледајте упутство). Они који желе да користе , на пример, са Beamer-ом можда ће морати да решавају и њихово подешавање документа и релевантан BibTeX стил датотеке.
Различите врсте референтног рада су означене са малим симболом (нпр. књига, чланак, итд.). Симбол се поставља сакомандама beamertemplatebookbibitems и beamertemplatearticlebibitems . Такође је могуће користити setbeamertemplate директно, овако
\begin{frame}[allowframebreaks]
\frametitle<presentation>{Further Reading}
\begin{thebibliography}{10}
\setbeamertemplate{bibliography item}[book]
\bibitem{Autor1990}
A.~Autor.
\newblock {\em Introduction to Giving Presentations}.
\newblock Klein-Verlag, 1990.
\setbeamertemplate{bibliography item}[article]
\bibitem{Jemand2000}
S.~Jemand.
\newblock On this and that.
\newblock {\em Journal of This and That}, 2(1):50--100, 2000.
\end{thebibliography}
\end{frame}
Други могући типови библиографских ставки, поред book и article , укључују нпр. online , triangle и text . Такође је могуће имати кориснички дефинисане ставке библиографије укључујући график.
Ако неко жели да има да се све референце појављују као фусноте, нека користи \footfullcite.
На пример, могуће је користити
\documentclass[10pt,handout,english]{beamer}
\usepackage[english]{babel}
\usepackage[backend=biber,style=numeric-comp,sorting=none]{biblatex}
\addbibresource{biblio.bib}
\begin{frame}
\frametitle{Title}
Рефееренца~\footfullcite{ref_bib}, са ref_bib ставком која припада the .bib датотеци.
\end{frame}
1.3 Стил
1.3.1 Теме
Прво решење је да користите уграђене теме, као што су Warsaw, Berlin, итд. Друго решење је да наведете боје, унутрашње теме и спољашње теме.
1.3.1.1 Уграђено решење
У преамбули можете додати следећи линију:
\usetheme{Warsaw}
да користите "Warsaw" тему. Beamer има неколико тема, од којих су многе назване по граду (нпр. Frankfurt, Madrid, Berlin, итд.).
Ова садржи различите комбинације боја и тема које су укључене у beamer-у. За више опција за прилагођавање, погледајте на званичној документацији укључене у вашој дистрибуцији beamer, посебно део ''Change the way it looks''.
Цео списак тема је:
Теме боја, обично са именима животиња, могу се одредити са
\usecolortheme{beaver}
Цео списак тема боја је:
1.3.1.2 Уради сам решење
Прво можете да наведете ''outertheme''. Спољашња теме дефинише газлавље и фусноту сваког слајда.
\useoutertheme{infolines}
Овде је листа свих расположивих спољних тема:
* infolines
* miniframes
* shadow
* sidebar
* smoothbars
* smoothtree
* split
* tree
Затим можете додати унутрашњу тему:
\useinnertheme{rectangles}
Овде је листа свих расположивих унутрашњих тема:
* rectangles
* circles
* inmargin
* rounded
Можете да дефинишете боју сваког елемента:
\setbeamercolor{alerted text}{fg=orange}
\setbeamercolor{background canvas}{bg=white}
\setbeamercolor{block body alerted}{bg=normal text.bg!90!black}
\setbeamercolor{block body}{bg=normal text.bg!90!black}
\setbeamercolor{block body example}{bg=normal text.bg!90!black}
\setbeamercolor{block title alerted}{use={normal text,alerted text},fg=alerted text.fg!75!normal text.fg,bg=normal text.bg!75!black}
\setbeamercolor{block title}{bg=blue}
\setbeamercolor{block title example}{use={normal text,example text},fg=example text.fg!75!normal text.fg,bg=normal text.bg!75!black}
\setbeamercolor{fine separation line}{}
\setbeamercolor{frametitle}{fg=brown}
\setbeamercolor{item projected}{fg=black}
\setbeamercolor{normal text}{bg=black,fg=yellow}
\setbeamercolor{palette sidebar primary}{use=normal text,fg=normal text.fg}
\setbeamercolor{palette sidebar quaternary}{use=structure,fg=structure.fg}
\setbeamercolor{palette sidebar secondary}{use=structure,fg=structure.fg}
\setbeamercolor{palette sidebar tertiary}{use=normal text,fg=normal text.fg}
\setbeamercolor{section in sidebar}{fg=brown}
\setbeamercolor{section in sidebar shaded}{fg=grey}
\setbeamercolor{separation line}{}
\setbeamercolor{sidebar}{bg=red}
\setbeamercolor{sidebar}{parent=palette primary}
\setbeamercolor{structure}{bg=black, fg=green}
\setbeamercolor{subsection in sidebar}{fg=brown}
\setbeamercolor{subsection in sidebar shaded}{fg=grey}
\setbeamercolor{title}{fg=brown}
\setbeamercolor{titlelike}{fg=brown}
Боје се могу дефинисати као и обично:
\definecolor{chocolate}{RGB}{33,33,33}
Стилови блокирања се такође могу дефинисати:
\setbeamertemplate{blocks}[rounded][shadow=true]
\setbeamertemplate{background canvas}[vertical shading][bottom=white,top=structure.fg!25]
\setbeamertemplate{sidebar canvas left}[horizontal shading][left=white!40!black,right=black]
Такође можете потиснути навигациони бар:
\beamertemplatenavigationsymbolsempty
1.3.2 Слова
Такође можете променити слова за одређене елементе. Ако сте желели се назив презентације као што је донесен од стране \frame{\titlepage} појави у сериш словима уместо уобичајеног сенс серифа, који ви би користили:
\setbeamerfont{title}{family=\rm}
Ово би могли покренуту корак даље ако користите OpenType слова са Xe(La)TeX и одредите сериф слова са повећано величином и пропорционални алтернативни глифови алтернативног броја:
\setbeamerfont{title}{family=\rm\addfontfeatures{Scale=1.18, Numbers={Lining, Proportional}
1.3.2.1 Математичка слова
Стандардне поставке за beamer другачији скуп математичких фонтова него што се очекује од креирања једноставног математичког чланка. Једна брза исправка за ово је да користите опцију са почетка датотеке mathserif
\documentclass[mathserif]{beamer}
Неки су предлагали да се користи команда
\usefonttheme[onlymath]{serif}
али није јасно да ли ово ради за аусолутно сваки математички знак.
1.4 Опције оквира
''Plain'' опција. Понекад морате да укључите велику фигуру или велику табелу и и не желите да имате доњи и горњи крај слајдова. У овом случају, користите обичну опцију:
\frame[plain]{
% ...
}
Ако желите да укључите пуно текста на слајду, користите ''shrink'' опцију.
\frame[shrink]{
% ...
}
''allowframebreaks'' опција ће аутоматски створити нове оквире ако има превише садржаја који ће бити приказани унутар једног.
\frame[allowframebreaks]{
% ...
}
Пре употребе било ког verbatim окружења (као listings), требало би да проследите опцију fragile на frame окружење, пошто verbatim окружења требају да буду различито типско подешена. Обично, је форма fragile=singleslide употребљива (за детаље видети упутство). Имајте на уму да fragile опција можда неће да се користи са \frame командама јер очекује да ће се наћи са \end{frame}, која би требало да буде сама на једној линији.
\begin{frame}[fragile]
\frametitle{Изворни код}
\begin{lstlisting}[наслов=Први C пример]
int main()
{
printf("Здраво плането!");
return 0;
}
\end{lstlisting}
\end{frame}
1.5 Хиперлинк навигација
Интерне и екстерне хипервезе се могу користити у beamer да помогну навигацији. Такође могу бити дадати дугмад који изгледају чисто.
По нормали beamer класа додаје дугмад за навигацију у доњем десном углу. Да их уклони неко може да стави
\beamertemplatenavigationsymbolsempty
у преамбули.
1.6 Анимације
Следеће је само увод о могућностима у beamer-у. Поглавље 8 beamer-овог упутства пружа много више детаља, о много више функција.
Чинити да се ставке појављују на слајдовима могуће је ејдноставно извести \pause изјавом:
\begin{frame}
\frametitle{Some background}
Почећемо нашу дискусију са неким концептима.
\pause
Први концепт који уводимо потиче са Erd\H os.
\end{frame}
Текстови или фигуре које ће \pause приказати након једног од следећих догађаја (који могу да варирају међу PDF читачима): недостатка места, повратак или страна ниже на тастатури, или помоћу миша за стуштање или клика на дугме за следећи слајд. Пауза може да се користи у \itemize итд.
1.6.1 Анимције текста
За нимације текста, на пример у окружењу itemize, могуће је прецизирати појаву и нестанак текста употребом <a-b> где су a и b бројеви места за која ће се ставка приказивати (укључивати). На пример:
\begin{itemize}
\item Ова ставка се увек приказује
\item<1-> Први пут (т.ј. чим се слајд учита)
\item<2-> Други пут
\item<1-> Такође први пут
\only<1-1> {Ова се приказује првога пута, али ће се брзо сакрити (следећег пута када се слајд учита).}
\end{itemize}
Простији приступ за откривање једне ставке по клику је да користите \begin{itemize}[<+->].
\begin{frame}
\frametitle{`Hidden higher-order concepts?'}
\begin{itemize}[<+->]
\item Аритмтичке тачности које су независне од ПА у неком
смислу саме `{садрже} у суштини {\color{blue}{hidden higher-order,
or infinitary, concepts'???
\item `Тачности у аритиметичком језику које \ldots
\item Које сугеришу на бољу верзију Исакове тезе.
\end{itemize}
\end{frame}
У свим овим случајевима, притисак на страна нагоре, скролаље нагоре, или притисак на дугме за претходан слајд у траци за навигацију ће се враћати истим путем кроз слајд.
1.7 Режим бесплатног поклаљаља
У beamer калси, подразумевани режим је ''презентација'' који прави слајдове. Међутим, можете да радите у различитом режиму који се зове ''handout'' постављањем ове опције када позивате класу:
\documentclass[12pt,handout]{beamer}
Овај режим је користан да видите сваки слајд само једном са свим његовим стварина на њему, чинећи било која \itemize[<+->] окружења видљива одједном (на пример, штампана верзија). Ипак, ово прави проблем када радите са only командаом, зато што је њена сврха да има ''само'' неки текст или фигуре у једном тренутку а не њих све заједно истовремено.
Ако желите да решите пбај проблем, можете да додате изјаву да прецизно наведете понашање када се носите са only комндама у handout режиму. Рецимо да имате овакав код
\only<1>{\includegraphics{pic1.eps
\only<2>{\includegraphics{pic2.eps
Ове слике су скроз различите, желите ох обе у handout, али оне не могу бити заједно на истом слајду зато што су велике. Решење је да додате handout изјаву да садржи следеће:
\only<1| handout:1>{\includegraphics{pic1.eps
\only<2| handout:2>{\includegraphics{pic2.eps
Ово ће осигурати да ће handout направити слајд за сваку слику.
Сада замислите да идаље имате ваше две слике само са изјавама, али се друга види у првој заједно са још неким графицима и и није вам потребно да се прва појави у handout. Зато можете упутити handout режим да не укључи неке јединствене команде тако што ћете:
\only<1| handout:0>{\includegraphics{pic1.eps
\only<2>{\includegraphics{pic2.eps
Ова команда се такође може користити за скривање оквира, нпр.
\begin{frame}<handout:0>
или за, ако сте написали оквир који више не желите али који ће вам можда бити потребан касније, можете да напишете
\begin{frame}<0| handout:0>
и ово ће сакрити ваш слајд у оба режима. (Редослед је битан. Немојте да ставите handout:0|beamer:0 јер тада неће радити.)
Последња ставка о handout режиму је о белешкама. У ствари, цела синтакса за оквир је
\begin{frame}
...
\end{frame}
\note{...}
\note{...}
...
и можете да напишете ваше белепке о оквирима у пољу ''note'' (за многе од њих само ако су потребни). Користећи ово, можете да дате опцију позивању класе, или са
\documentclass[12pt,handout,notes=only]{beamer}
или са
\documentclass[12pt,handout,notes=show]{beamer}
Прва опција је корисна када направите презентацију која ће саджавати само белешке које су вама потребне, док се друга може дати онима који су пратили вашу презентацију или онима који је нису видели, да би могли да иде оба слајда са свим информацијама које сте рекли.
Имајте на уму да 'handout' опција у \documentclass линије потискује све анимације.
Важно: ''notes=only'' режим се буквално бави само са белешкама. Ово значи да неће постојати излазна датотека већ само DVI. Због тога му је потренбо да сте већ покретали компилацију у другом режиму раније. Ако користите одвојене датотеке за боље разликовање међу режимима, можда ћете морати да копирате .aux датотеку из handout компилације са слајдовима (без белешки).
1.8 Колоне и блокови
Постоје два корисна окружења за конструкцију слајда: "blocks", која деле слајд (хоризонтално) у делове са заглављима, и "columns" које дели слајд (вертикално) у колоне. Блокови и колоне се могу користити унутар једни другима.
1.8.1 Колоне
Пример
\begin{frame}{Пример за колоне 1}
\begin{columns}[c] % "c" оција одређује централно вертикално поравнање
\column{.5\textwidth} % колона дизајнирана командом
Садржаји прве колоне
\column{.5\textwidth}
Садржај подељен \\ у два реда
\end{columns}
\end{frame}
\begin{frame}{Example of columns 2}
\begin{columns}[T] % садржај је на врху вертикално поравнат
\begin{column}[T]{5cm} % свака колона може бити сама своје окружење
Contents of first column \\ split into two lines
\end{column}
\begin{column}[T]{5cm} % алтернативно поравнање на врху које је боље за графике
\includegraphics[height=3cm]{graphic.png}
\end{column}
\end{columns}
\end{frame}
1.8.2 Блокови
Закључавање текста у ''block'' окружење креира издвојен, блок тескта са заглављем (празно заглавље се може коритити). Ово дозвољава да се визуелно разликују делови слајдова са лакоћом. Постоје тре базичне врсте блокова. Њихово форматирање зависи од теме која се користи.
Проста
\begin{frame}
\begin{block}{This is a Block}
This is important information
\end{block}
\begin{alertblock}{This is an Alert block}
This is an important alert
\end{alertblock}
\begin{exampleblock}{This is an Example block}
This is an example
\end{exampleblock}
\end{frame}
1.9 PDF опције
Можете одредити уобичајене опције вашег PDF.
\hypersetup{pdfstartview={Fit % уклопи презентацију у прозор када се први пут приказује
1.10 Нумерисање слајдова
Могуће је нумерисати салјдове употребом овог фрагмента:
\insertframenumber/\inserttotalframenumber
Међутим, ово прави два проблема за неке ауторе презентација: слајд са насловом се нумерише као први, и додатни или често називан "backup" (такође познат под именом апендикс, резерва) слајдови су укључени у тоталном бројању иако они нису увучени и јавни док "тешко" питање није било упитано. Овде две функције долазе до изражаја:
* Способност за ресетовање бројача оквира на било ком слајду. На пример, ово може бити унето на слајду наслова да би се избегло његово бројање:
\addtocounter{framenumber}{-1}
Или алтернативно овако:
\setcounter{framenumber}{0} or \setcounter{framenumber}{1}
* Први од примера изнад примењује подељеност делова да би се избегло њихово бројање.
* Ове две ставке раде око проблема бројања помоћних салјдова:
% (Хвала, Давиде Глеч!)
% Сви ваши регуларни слајдови
% После вашег последњег нумерисаног слајда
\appendix
\newcounter{finalframe}
\setcounter{finalframe}{\value{framenumber
% Резервни оквири
\setcounter{framenumber}{\value{finalframe
\end{document}
2 Powerdot пакет
Powerdot је алтернатива за beamer. Ово је доступно из . објашњава ову функцију поприлично детаљно.
Powerdot пакет се учитава позивом powerdot класе:
\documentclass{powerdot}
Уобичајене информације у заглављу се тада могу одредити.
Унутар стандардног document окружења, више slide окружења прецизирају садржај који ће се ставити на сваком слајду.
\begin{document}
\begin{slide}{This is the first slide}
%Овде иде садржај
\end{slide}
\begin{slide}{This is the second slide}
%Још садржаја иде овде
\end{slide}
% итд
\end{document}
3 Везе
* Wikipedia:Beamer (LaTeX)
* (pdf) из CTAN
* (pdf) из CTAN
*
fr:LaTeX/Faire des présentations
en:LaTeX/Presentations


Викишколарац:Европа/Белгија

Белгија је мала земља у северној и западној Европи. Граничи се са Француском, Холандијом, Немачком и Луксембургом. Главни град Белгије је Брисел. Други велики градови су Антверпен и Лијеж. Белгија је такође део Европске уније од оснивања организације 1950 године и користи Euro као своју валуту. Многе од главних владиних зграда Европске уније налазе се у Бриселу.
1 Историја Белгије
Белгија је постала независна држава 1830. Пре тог датума земља је била део ''Ниских земаља'' историјске регије која одговара модерним државама Холандији, Белгији и Луксембургу. Ова група држава се сада зове Бенелукс. „Ниске земље“ су некада биле скуп феудалних држава између Светог немачког царства и Француске са различитим степеном аутономије. Међутим, неколико ратова између Холанђана, Шпанаца, Енглеза, Француза, Немаца и Аустријанаца опљачкало је земљу. Након стицања независности, земља је постала центар индустријске револуције у Европи и учествовала је у колонизацији Африке. Међутим, нафтна криза седамдесетих година довела је земљу (а посебно њен јужни део Валонију) у трајну економску кризу.
2 Географија Белгије
Белгија је једна од најмањих земаља у Европи. Земља је дуга око 280 км и широка око 145 км. Зиме у Белгији су благе и магловите, док су лета прохладна са ретким падавинма.   Јануарска темпетатура може бити 4°C, док јулска температура може највише достићи до до 22°C, а температура у планинским подручијима може бити и до 14°C. У Белгији влада океанска клима. Ваздушна маса Атлантика је јака у приморју и у средљим деловима земње. Белгија се често сматра једном од ниских земаља јер је углавном равна - највећа планина је Сигнал де Ботранге на 694 метара надморске висине. Њихова речна мрежа је поприлично густа. Све реке тамо припадају сливу Северног мора. Њихове главне реке су Шелда и Меза. Највиши водостај је обично зими углавном у низијским деловима. Они имају велики број канала, који слиже не само за пловиду већ и за наводњавање.
3 Становништво Белгије
Становништво Белгије има више од 11 милиона. Белгија је подељена на три различита региона: Фландрију, Валонију и Брисел. У Фландрији већина људи говори холандски. У Валонији већина људи говори француски. У Бриселу људи говоре оба језика. Око 80 одсто белгијског становништва су римокатолици. Друге религије које се практикују у земљи укључују ислам и јудаизам.
4 Знаменитости Белгије
Туристи долазе у Белгију да виде градове, посете музеје и пробају храну. Белгијске чоколаде су међународно познате. Ostende је најпопуларније одмаралиште на плажи у Белгији. Белгија има десет UNESCO World Heritage Sites, укључујући Историјски центар Брижа и La Grand-Place у Бриселу.


Викишколарац:Европа/Андора

Андора је кнежевина у Европи, њен главни град је Андора ла Веља који има преко 20 000 становника. Андора ла Веља је највиши главни град у Европи. Неки од осталих градова у Андори су Лес Ескалдес, Енкамп и Сент Ђулија де Лорија.
1 Историја
Према легенди, Карло велики је дао земљу Андорцима да би их наградио за њихову борбу против Мавара. Француско царство је 1812. до 1814. анектирало Каталонију и поделило је на четири департмана. Такође је и Андора припојена и ушла је у састав једног од тих департмана. 6. јула 1934. Борис Скосирев се прогласио кнезом Андоре. 14. јула исте године шпанска полиција је дошла у Андору и ухапсила га. Андорин политички цицтем је осетно модернизован 1993.
2 Географија
Андора се налази на Пиринејском полуострву у Европи. Смештена је између Француске и Шпаније. Има површину од 468 km². Она је једна од 6 ткз. микродржава у Европи. Рељеф Андоре се углавном састоји од планина. Хајвиши врх у Андори је Coma Pedrosa и он је висок 2946 m. Река Валира је највећи водоток у Андори и она настаје од Северне и Источне Валире.
3 Становништво
Само 33% људи у Андори су андорске националности. Остале етничке групе су Шпанци (43%), Португалци (11%) и Французи. Најзаступљенија религија је католицизам. Писменост је 100%, а шклоле су 50% Француске и 50% андорске и шпанске. У Андори се налазе само две средње школе и један факултет.
4 Знаменитости
Андора је пуна занимљивих и прелепих знаменитости, неке од најпознатијих су црква Сант Јоан де Цаселлес, црква Госпе од Мериткелл, црква Санта Цолома и Лес Бонс.
Црква Сант Јоан де Цаселлес се налази у селу Цанилло. Направљена је 11.-12. века. Има правоугаони звони, дрвени кров и полукружни апсид.
Црква Мериткелла се налази у жупи Канило. Она је важна зато што је некада била дом статуе Госпе од Мериткел, свеца заштитника Андора. 1972. год. био је пожар који је уништио статуу али је црква касније реновирана и зато је модернија од неких других цркви.
Црква Санта Цолома налази се одмах изван Андоре ла Веље. Оригинално је направљена у 10. веку али је 12. додато неких ствари као што је цилиндрични звоник Ломбардског звона. Унутра се налазе многе слике мајстора Санта Коломе из 12. века.
Историјски комплекс Лес Бонс налази се на брду са погледом на село Енкамп. Настала је у средњем веку. Састоји се од романичке цркве Сант Рома, две карауле, одбрамбене куле и структуре од јавора. Унутар цркве можете видети репродукције важних романичких слика мајстора Санта Коломе.


Викишколарац:Европа/Литванија

Литванија је једна од три балтичке земље, а друге две су Летонија и Естонија. Литванија се граничи са четири прелепе земље:  Летонија, Пољска, Русија и Белорусија.
1 Историја
У средњем веку Москва није била једини центар уједињавања руских земаља. Вековима јој је конкуренција у том смислу била Република Литванија , која је намеравала да створи своју верзију Русије. Почетком тринаестог века паганска племена источног Балтика су осетили на својој кожи сав ужас крсташких походи. Иако се чинило да ће и Литванци проћи лоше под чизмом западноевропских витезова, није било тако јер су се литванска племена удружила и зауставила немачко надирање па чак и извршила неколико контраофанзива. У бици код Сауле(1236) практично су уништили братство мача које је било доминантно на територији Летоније и Естоније. Занимљиво је да су ратници из Пскова гинули око двестотине ратника који је био савезник овом витешком роду . Литванским земљама су се са запада припајали витезови Тевтонског реда подчинивши предходно пруска племена. Тевтонцима су се придружили остаци Ливонског брадства мача и тако настаје ред Ливонских витезова.
2 Географија
Литванија – земља североистока Европе, најјужнија и највећа од три балтичке државе. У периоду (14-16) века била је моћно царство које је доминирало већим делом источне Европе, а затим постаје наредна два века Попљско-литванска конфедерација. Била је кратко независна период од 1918-1940 а онда је од 1795 окупирана од стране Русије. Литванија је 11 марта 1990 године постала независна гласањем  свог новоизабраног парламента, а са стране совјетског парламента добија признање 6 септембра 1991 године. А У северно атлански пакт улази 2004 године и постаје члан Европске уније. Главни град је Вилинус.
3 Становниство
Становништво чине Литванци највећи број(80%) затим Руси(9%) по Пољаци(7%) укупног становништва. Заступљена римокатоличка реликија, мали проценат (9%) православна. Густина насељености 55 становника на km2. Језик литвански, руски и пољски . Држава се налази на површини од 65.200 km2., у делу североисточне Европе на обали Балтичког мора . Суседне земље север – Летонија, исток- Белорусија , југ- Пољска , запад -Русија. Претежно равничарска земља са мноштвом језера, мочвара, река и шума. Главна река Њемен. Главни град Виљнус (590.000) становника.
4 Занимљивости
Литванија је земља која је препуна занимљивости а баш зато је и људи воле. Једна занимлјивост је мени запала за око а  надам се да ће и вама. Тракајски замак налази се на југоистоку Литваније, недалеко од престонице Влњус и претставлја једну од главних туристичких атракција ове земље. Овај прелепи острвски замак на језеру Галве, који су градили литвански кнежеви у четрнестом веку, једини је замак у целој источној Европи који лежи на острву. Како је град Тракај у прошлости био један од главних центара Велике Кнежевине Литваније, овај замак био је од велике стратешке важности и данас представлја један од најважнијих радова литванске одбранбене архитектур.


Викишколарац:Европа/Данска

У Северној Европи наићи ћете на мало краљевство, познато по својој јакој држави благостања, капиталистичкој привреди са јаким јавним и приватним сектором и друштву са једнаким правима за све. Такође Данска је проглашена за најсрећнију земљу на свету више година за редом према неколико међународних истражинања.
1 Историја
Данска се годинама састојала од малих краљевстава. Харолд Плавозуби је 980. успоставио уједињено краљевство Данску. Немачки мисионари су успели уверити краља Харолда Плавозубог да прихвати хришћанство. Нова вера је заменила стару норманску митологију. Римске провинције су одржавале трговачке везе са становницима Данске. Материјална култура током великих сеоба често се означава као германско гвоздено доба. Данска привреда је упропаштена Наполеонским ратовима. Британска флота је напала 1801. Копенхаген и ту се одиграла битка код Копенхагена. То је навело Данску да постане савезник Француске. Током 1807. британска флота је поново артиљеријски тукла Копенхаген, изазвавши велике цивилне жртве. Заробили су данску флоту и одвукли је у Британију, што доводи до рата топовима. Данска је била неутрална у Првом светском рату. Рат је имао ефект и на Данску због финансијске нестабилности у Европи.
2 Географија
Данска (званичан назив је Краљевина Данска), је држава у Северној Европи, између Северног мора на западу и Балтичког мора на истоку. Она заузима површину од 43.098 km2, док је укупан број становника 5.400.000. Данска се састоји од полуострва Јиланд и око 490 острва, од којих је 100 насељено (Селанд, Лоланд, Фин и др.). Данској припада острво Гренланд и Фарска острва. Рељеф Данске је низијски и благо заталасан. Клима је приатлантска са благим зимама и умерено топлим летима. Главни град је Копенхаген (источна Данска), са 1.086.000 становника. Валута (новац) у Данској је данска круна (1 динар је 15.81 данска круна).
3 Становништво
Укупан број становника је 5.400.000. Главни језик који се говори у Данској јесте дански, док су фарски, немачки и гренландски такође регионално признати. 84,3% становника припадају Данској Народној Цркви, која је један од облика лутеранске цркве. У Данској је 91.6% Данаца, док су осталих 8,4% странци претежно из европске уније.
4 Знаменитости
Један од најлепших двораца у данској је ,,Kronborg Castle”који се налази у Helsingør -у. Друга заменитост би била мост „Øresund ” који повезује Данску и Шведску. Следећа знаменитост је стари град „Arhus ”који се налази у северо-источној Данској. Ту је и острво ,,Bornholm’’ које је источно од Данске у Балтичком мору, као и скулптура „Мала сирена” која се налази у Копенхагену. Данци воле слаткише. По броју различитих посластица конзумираних у току године, Данци су други, после Финаца. Основа данског јеловника су кромпир и месо. Међу најдражим пићима у Данској кафа заузима прво место. У Данској бицикл је главни превоз. Можда је то због чињенице да се у земљи редовно одржавају разна такмишења у бициклизму. Данска има високе порезе и због тога нема свака породица аутомобил, а продавнице у земљи раде само до шест увече. Међутим, и поред тога, Данци се сматрају најсрећнијим људима на свету. У Данској медцинске услуге су бесплатне. Данци су фантастични према природи. У кућама имају пуно биљака и цвећа а не стакло или пластику. Такође, играчке и посуде напрвљене од дрвета су врло популарне у Данској.


Викишколарац:Европа/Исланд

Исланд је европска држава без копнених суседа, која се налази између Атлантског и Северног леденог океана, Површина Исланда износи око 100.000 km². Главни град Исланда је Рејкјавик у ком живи највећи број становника. Рејкјавик је најсевернији град на острву.Остали већи градови су још и Коупавогир, Хабнарфјердир и Акирејри. Поред главног острва у њеном саставу се налази још 36 мањих острва. Исланд је најређе насељена држава у Европи и добио је име по енглеској реци island што значи острво, јер је ово острвска земља.
1 Историја
Насељавање Исланда почело је у IX и почетком X века, доласком досељеника, углавном Норвежана и Келта. Најстарији парламент је основан управо у овој земљи 930 године. Алтинг је држао седнице у Тхингвелиру до своје суспензије 1799. године. Четрдесет пет година касније, парламент је поново успостављен 1844. године, али овог пута у главном граду Рејкјавику. Исланд је био независан 300 година, а потом су под влашћу Норвешке и Данске. Године 1874, Исланд је добио ограничену аутономију и суверенитет у унутрашњим пословима од данске владе 1918, док су спољни односи остали под данском влашћу до Другог светског рата, 1940, када је Немачка била окупирана од стране Немачке. Рођењем нове републике 1950. године потписан је споразум између Исланда и Сједињених Држава, према којем су америчке снаге добиле одговорност за војну одбрану Исланда.
2 Географија
Република Исланд је острвска држава која се налази између Атлантског океана на југу и Северног леденог океана на северу. Држава је окружена са неколико острва, Гренланд на западу , Фарска Острва ,Шетландска острва и Спољни Хебриди , Оркнијска острва и северна обала Шкотске, на југоистоку, те острво Јан Мајен, на северу. На западу, најближа држава је Норвешка, док је на северу најблизи део Северна Америка.
Исланд је острво вулканског порекла. Богат водом, језерима, глечерима, гејзирима, топлим минералним изворима. 13% Исланда је прекривено снегом и ледом. Већина становништва живи на 7% територије која је једина плодна.
Клима: На обали и на југу, влажан Атлантик, са свежим летима и благим зимама,а у централном и северном делу острва клима је субполарна.
3 Становништво
На Исланду живи око 364 хиљаде људи. 91% становника живи у граду, а највише у главном граду , Рејкјавику. Порекло становништва је углавном норвешко и келтско. Исланђани су народ германског порекла, и чине највећу популацију у држави, а највећа национална мањина су Пољаци. Језик који се говори је исландски. У важне стране језике спадају дански, и други скандинавски језици, затим енглески и немачки. Што се тиче религије, највише преовладава евангелистичка религија, око 96%.
4 Знаменитости и занимљивости
Исланд називају и "земљом леда и ватре" јер је богат вулканима и гејзирима по којима је познат. Зима на Исланду није тако хладна као што се мисли. Температуре су око нула степени, а лета су прилично хладна са просечном температуром од десет степени Целзијуса. Унутрашњост острва је углавном прекривена ледом док су његове периферије насељене.
* Већина Исланђана верује у вилењаке.
* Вулканске ерупције се јављају у просеку сваке 4 године.
* На Исланду нема шума.
* Пиво је било илегално на Исланду до 1989. године.
* Са 43,5 радних сати недељно, Исланђани имају најдужу радну недељу у Европи.
* . Исландски језик је остао непромењен од древног нордијског. То значи да се хиљадугодишњи текстови и даље лако читају.
* Бебе на Исланду се рутински остављају у колицима испред куће на поподневном спавању.
* На Исланду нема презимена – Исланђани користе традиционални систем нордијских имена, који се састоји од презимена које се састоји од имена оца (или мајке) са додатком -доттир (-ћерка) или -син (-син ).
* 60% становништва Исланда живи у Рејкјавику.
* Приходи од посматрања китова на Исланду премашују приходе од лова на китове.
* Супротно предрасудама, Исланд је земља обично умерене климе, ни превише вруће ни превише хладно, највиша забележена температура у источним фјордовима 1939.године била је 30,5°Ц.
* Потрошња кока-коле по глави становника већа је него у било којој другој земљи, али на целом острву нема Mc Donald’s ресторана.
* 2010 Исланд је забранио стриптиз клубове.
* Око 85 одсто енергије Исланда долази из обновљивих извора, а више од половине је геотермална.
* Исландски коњи показују два додатна хода у односу на све друге расе.
* Имена за децу рођену на Исланду која се раније нису користила на Исланду морају бити одобрена од стране Исландског одбора за номинације.. Исланд је био једно од последњих места на земљи насељено људима.
* Исланђани гледају више филмова од било које друге нације.
* Исланд је дом једне од најстаријих демократија на свету; основан 930. године.
* На Исланду је нелегално поседовати кућну змију, гуштера или корњачу.
* Национални спорт земље је рукомет.
* Исланд нема војску, морнарицу или ваздухопловство.
* Комарци не постоје на Исланду.
* Исландска полиција не носи оружје. Криминал на Исланду је веома низак, а насилни злочини практично не постоје.
* Исланд има највећи број издања књига и часописа по глави становника, а 10 процената становништва земље ће објавити књигу током свог живота.
* Исландски телефонски именици наводе Исланђане по именима по абецедном реду.
* Сирово срце птице puffin сматра се деликатесом.


Викишколарац:Азија/Филипини

Филипини су рајска острва на земљи. Кажу да су срце Азије. Тачна локација је југо-источна Азија. Они су увек по нечему познати. Од најдужег аутопута, највећег аеродрома, највишег планинског врха, највећег језера, највишег броја острва на територији једне земље, скоро па једини који производе кокос и шећерну трску на целој планети... Такође највећа површина на једној локацији где се узгаја пиринач па све до невероватног открића чак 16 нових врста сисара, огромног нивоа морског биодиверзитета - разноликост живог света на планети (појам који обједињује све врсте на нашој планети). Острво у језеру, који се налази на острву у језеру, који је на острву зове се “VULCAN POINT”. Може се слободно рећи да су Филипини јединствено место на планети.
1 Историја
Шпанска колонија која је кренула на чувени експедициони пут око света, 1521.године коначно стиже на архипелаг, на челу са Фердинандом Магелан који је Португалског порекла. Магелан је успео да преобрати народ у Римо-католике и самим тим донео Хришћанску веру. Нажалост убрзо страда у борби против племена, од локалног вође Лапу - Лапу. Током деценија послато је неколико екпедиција широм архипелага. И коначно је 16. јануара 1556. године острво добило назив ФИЛИПИНИ, у част Филипа 2. од Шпаније. Успоставлјен је главни град под именом Манила 1565 године. Када се Шпанско - Амерички рат завршио 1898.год. Филипини постаје Америчка територија. И тако 1907.године поставњена је прва Америчка влада, што под тако званим “Ђонсовим актом” 1935.године у наредних десет година, САД даје обећање за могућност независтност и успостављења држава Филипина. Међутим пре самог остваривања независности, дешава се највећи и најјачи напад од Јапана на саму државу 1942.године током Другог Светског рата и тако је Јапан освојио Филипини. Поново Америчке снаге ослобађају Филипине 1945.године и 1946. године коначно постаје самостална Држава Република Филипина. Иако и даље економски зависна од САД, први изабрани председник је Мануел Рохас 1946-1948. Међутим његова изненадна смрт 1948.године замењује га подпредседник Елпидио Корино све до 1953.године. Комунистички партизани су постојали али су поражени током педесетих година. Битан догађај се дешава средином шездесетих година, када Фердинанд Маркос преузима власт и влада све до 1986.године. Током његове власти владала је тешка диктатура и нестабилност државе. Чувени “Маршалов Закон” (вандредно стање) који траје од 1972-1981.године доводи народ до незадовоњства, будући да у том случају обични грађански закон и власт губе моћ, а војска преузима контролу. Године 1986. Фердинанд је скинут са власти и смењује га прва женска председница Марија Коразон Акино која влада од 1986-1992.године. Све до данашњег дана владала су још пет председника:
# Фидел В. Рамос
# Ђосеф Естрада
# Глорија Макапагал Аројо
# Бенигно Симеон Акино Други
# Родриго Дутерте.
2 Географија
Филипини су тропско вулкански архипелаг од 7000 острва, од којих је 2000 насељено. Највећа је острвска држава без икаквих копнених граница и заједничких острва са другом нацијом. Лоцирано је у југо-источној Азији и окружује га Филипинско море на северу, Кинеско море на западу и Сулуско море на југу. Острва се налазе на тако званом “RING OF FIRE”, што у преводу значи ватрени прстен. Назив је добијен због невероватне позиције самих острва, окружена су највећим бројем активних вулкана на читавој планети, чак 53 и налази се на тектонској плочи коју локалци зову “THE PHILIPPINE PLATE” - филипинска плоча. Због тога што се налази близу екватора Филипини су изложени земљотресима и тајфунима у кишној сезони, чак двадесет у току године.
Подељена је на три веће дела :
# ЛУЗОН он се налази на Северу, главни град Манила
# ВИСАЈАС који се налази на средини острва, главни град Себу
# МИНДАНАО који се налази на Југу, главни град Давао сити
Главни град се зове Манила и налази се у делу Лузон на северу, где живи пола популације. Нација има 17 регија. Кезон сити, мало северније од Маниле, је највећи град на Филипинима и окружује га 16 мањих градова и то се све зове “MANILA METRO” или “NATIONAL CAPITAL REGION” тј. национални главни региони.
Копнено су јако добро повезани. Најдужи аутопут зове се “Пан-филипин аутопут”, износи 3,500 км и прожима се кроз цели архипелаг од Севера до Југа. Такође су јако добро ваздушно повезани са највећим и најпрометнијим аеродромом у главном граду - Манили, чувени “Ниној Акино Интернашонал аирпорт”.
Острво у језеру, који се налази на острву у језеру, који је на острву...зове се “VULCAN POINT”. Такође постоји острво које има више вулкана од градова по метру квадратном, назива се “KAMIGUIN ISLAND”. Највиши планински врх је “MOUNT APO”,са висином од 3000 метара. Најдужа река се зове “KAGAJA”. Нејвеће језеро “ЛАКЕ ЛАГУНА ДАБАЈ” у Лузон-у, има одвојено острво у сведини језера.
3 Становниство
Филипини имају 110 милиона становника, што их сврстава на 8. место у Азији и на 12. место у свету по популацији. Половина становништва живи на острву ЛУЗОН, на северу. Од 7000 острва, 2000 острва је насељено. Око дванаест милиона филипинаца живи у иностранству. Такође је највећа хришћанска нација у Азији, трећа највећа католичка нација на свету. Постоји 175 етно језичких група људи на филипинима.
Главни језик је филипински ( тагалог дијалекат) и енглески. Постоје разни дијалекти на филипинима:
* 28% тагалог
* 13% себуано
* 9% илокано
* 8% бисаја
* 42% остало + мала већина недржављана (азијата и американаца)
Тагалог дијалекат се састоји од: 13% шпанског, 9% малај и 6% енглеског
Национална валута је: филипински песо
4 Знаменитости
Постоје многобројне знаменитости на Филифпинима.
# Пуерто принцеса (подводна река)
# Боракај плаже са белим пешчаним плажама
# Чоколадна брда
# Тврђава Сантијаго
# Магеланов Крст
# Сан Агустинова црква
# пиринчљне терасе
# Мак Артур пристаниште
# Национални музејум


Викишколарац:Европа/Летонија

Летонија се налази у северној Европи. Граничи се са Естонијом на северу и Литванијом на југу и са Русијом и Белорусијом на истоку, а на западу дели поморску границу са Шведском. Главни град Летоније је Рига.
1 Историја
Летонија се првобитно звала Ливонија по племену Лива које је живело у приобаљу и које је дошло у контакт са немачким трговцима преко којих се раширило хришћанство у Летонији. 1201. год. Немци оснивају град Ригу који постаје важно трговачко средиште на западној обали Балтичког мора и тако је одржавало контакте са западном Европом. У својој историји Летонија је била под влашћу Пољске, Шведске и Русије. Након Пољске, контролу над Летонијом преузима Русија али је због слабљења Русије након револуције, Летонија прогласила независност 18. новембра 1918. год.,  да би 1940. Постала нова чланица Совјетског Савеза. У току Другог светског рата била је под немачком окупацијом, а након рата враћа се под совјетску власт. Летонија је прогласила независност 1991. год. Сада је чланица НАТО- а и Европске Уније.
2 Географија
Летонија има повољан географски положај где се укрштају путеви између југа и севера. Балтичко море је веома важно за привреду државе. Обале су слабо разуђене. Простире се на површини од 63700 km2. Летонија је претежно равничарска земља. Највиши врх Летоније је висок 312m. Летонија има много језера која су ледничка и много река, а највећа је Западна Двина.50% територије је под шумама што чини велико природно богатство Летоније и ту живе јелени, вепрови, даброви, вукови. У Летонији су зиме веома хладне, а лета умерено топла. Просечна температура је 26C.
3 Становништво
Летонија има 2. 385.396 становника.Густина насељености је 36 становника на km2. 69% становништва живи у градовима.Највећа група народа су Летонци којих има 63%, а остало су Руси, Белоруси; Украинци, Пољаци. Најзаступљенија вера је протестантизам, а затим и католичка и православна.
4 Занимљивости
* Стари град Риге је уврштен на УНЕСКО-ву листу светске баштине јер је један од најлепших у Европи.  У архитектури доминира стил сецесија.
* Летонска застава је једна од најстаријих на свету, датира од 13. века. Плава крава која се може наћи само на балтичкој обали у регији Курземе.
* Краве се рађају беж боје али врло брзо им кожа поплави.
* Национални камен Летоније је ћилибар
* Најпопуларнији спортови су хокеј и кошарка
* Највиша зграда у Летонији и трећа по висини у Европи је ТВ и радио торањ у Риги (368,5m)
* У Летонији се може посетити радио телескоп из времена Хладног рата. Зове се Ирбене и осми је највиши на свету. Током совјетске ере звали су га“ Старлета“.
* Колкота Рт је место „где се срећу два мора“.То је најсевернији део рта који дели залив Риге и Балтичко море. То је популарно место за купаче и сурфере и посматраче птица селица у пролеће.
* Летонија има необичан водопад Вентас Румба који није много висок али је широк чак 250m
* Национално јело је сиви грашак са сланином и харинга са свежим сиром и павлаком
* Земља има веома високу стопу писмености, чак99,8% становника има завршено средње образовање
* У Риги је 2003. год. одржано такмичење за песму Евровизије.
* Летонија је једина балтичка земља која има циркус.
* Аеродром Рига је највећи на Балтику
* Летонија је на другом месту у свету по сигурности животне средине
* Летонија има велика налазишта кречњака,  доломита, тресета, ћилибара


Викишколарац:Европа/Шведска

Шведска, званично Краљевина Шведска, је нордијска држава у северној Европи. Граничи се са Норвешком на западу и северу, са Финском на истоку, а повезана је са Данском на југозападу мостом-тунелом. Главни и највећи град је Стокхолм. Шведска има укупно 10,4 милиона становника, највећа je од нордијских земаља. Упркос високој географској ширини, Шведска често има топла континентална лета, јер се налази између северног Атлантика и Балтичког мора.
1 Историја
Германски народи су насељавали Шведску од праисторије, у историји познати као Готи и Швеђани, чинећи морске народе познате као Нордијци. Независна шведска држава настала је почетком XII века. Након што је црна смрт средином XIV века убила око трећину скандинавског становништва, доминација Ханзе у северној Европи је угрозила Скандинавију економски и политички. То је довело до формирања Скандинавске Калмарске уније 1397. године, коју је Шведска напустила 1523. Када се Шведска укључила у Тридесетогодишњи рат на протестантској страни, почело је ширење њених територија и на крају је формирано Шведско царство које је постало једна од великих сила Европе до раног XVIII века. Шведске територије изван Скандинавског полуострва постепено су изгубљене током XVIII и XIX века, завршавајући анексијом данашње Финске од стране Русије 1809. Последњи рат у који је Шведска била директно укључена био је 1814. године када је Норвешка војно принуђена на унију, која се мирно распала 1905. Од тада је Шведска била у миру, одржавајући званичну политику неутралности у спољним пословима. Шведска је 2014. прославила 200 година мира, оборивши чак и швајцарски рекорд мира.
2 Географија
Смештена у северној Европи, Шведска лежи западно од Балтичког мора и Ботничког залива, са дугачком обалом, и заузима источни део Скандинавског полуострва. На западу је скандинавски планински ланац (Скандерна), ланац који одваја Шведску од Норвешке. Финска се налази на североистоку. Поморске границе има са Данском, Немачком, Пољском, Русијом, Литванијом, Летонијом и Естонијом, а са Данском је повезана и мостом у Ересунду. Њена граница са Норвешком (дужине 1.619 км) је најдужа непрекидна граница у Европи. Шведска је 55. по величини држава на свету, пета по величини држава у Европи и највећа држава у северној Европи. Шведска има 25 покрајина заснованих на култури, географији и историји. Покрајине су обично груписане у три велике дела, северни Норланд, централни Свеланд и јужни Геталанд. Шведска такође има доста дугих река које дренирају језера. Северна и Централна Шведска имају неколико широких река познатих као Алвар, које обично протичу унутар скандинавских планина. Најдужа река је Кларалвен-Гота алв, која извире у Трøнделагу у централној Норвешкој, тече 1.160 километара пре него што уђе у море код Гетеборга. Већина Шведске има умерену климу, упркос њеној северној географској ширини, са углавном четири различита годишња доба и благим температурама током целе године. Зима је на крајњем југу обично слаба и манифестује се само кроз неке краће периоде са снегом и температурама испод нуле, а тамо јесен може прећи у пролеће, без изразитог периода зиме. Северни делови земље имају субарктичку климу, док централни делови имају влажну континенталну климу.
3 Становништво
Укупан број становника Шведске у октобру 2020 је био 10.377.781. Просечна густина насељености је нешто преко 25 људи по км2. 87% становништва живи у урбаним срединама, које покривају 1,5% укупне површине земље. На југу је знатно већа насељеност него на северу. Главни град Стокхолм има становништво од око 950.000 људи. Други и трећи по величини град су Гетеборг и Малме. Велики Гетеборг броји нешто више од милион становника, а исто важи и за западни део Сканије, дуж Ересунда. Регион Ересунд, данско-шведски прекогранични регион око Ересунда, чији је Малме део, има 4 милиона становника. Изван већих градова, области са значајно већом густином насељености су: пољопривредни део Остерготланда, западна обала, област око језера Меларен и пољопривредна област око Упсале. Званични језик Шведске је шведски, северногермански језик, сродан и веома сличан данском и норвешком, али се разликује по изговору и правопису. Норвежани имају мало потешкоћа да разумеју шведски, а Данци га такође могу разумети, са нешто више потешкоћа од Норвежана. Исто важи и за стандардне говорнике шведског, којима је далеко лакше да разумеју норвешки него дански. Пре XI века, Швеђани су се придржавали нордијског паганизма, обожавајући богове Асира, са центром у храму у Упсали. Са христијанизацијом у XI веку, закони земље су се променили, забрањујући обожавање других божанстава до касног XIX века.
4 Знаменитости
*Готландс Раукар - Необичне стенске формације које се издвајају из кречњачке стене Готланда дуго су биле извор митова, историјске радозналости и природних лепота.
*Кебнекаисе - Кебнекаисе је највиша планина у Шведској и налази се на 2096m. Планина је део скандинавских планина и необично је што има два врха. Јужни врх је прекривен глечером, који се, нажалост, због глобалног загревања топи, и смањује висину. Како се планина налази унутар поларног круга, најбоље време за посету је април када се снег слегне и постане стабилан, што ствара одличне услове за пењање и скијање.
*Палата Дротнингхолм - Палата Дротнингхолм је резиденција шведске краљевске породице, која је изграђена на острву по имену Ловон. Никодемус Тесин, старији, дизајнирао је палату по налогу краљице Хедвиг Елеоноре, а изградња је почела почетком 1600-их.


Викишколарац:Европа/Белорусија

Белорусија, земља источне Европе. Док није постала независна 1991. године, Белорусија je била позната као Бела Русија. Била је најмања од три Словенске Републике укључене у Совјетски савез. Граничи се са Литванијом, Летонијом, Русијом, Украјином и Пољском. Њена валута је Белоруска рубља. Белорусија није део Европске уније.
1 Историја
Регион који је сада данашња Белорусија први пут су населила словенска племена у 6.веку.  До 20 века, данашња Белорусија је била део других држава (Литванија, Пољска, Русија) 25.3.1918. Уз помоћ Немачког царства, Белорусија је прогласила независност. Данашње границе добила је 1939. године после Совјетске инвазије на Пољску. Белорусија је највише штете доживела од напада Немачке 22.06.1941. Тек 1944. године, ослобођен је највећи део Белорусије у операцији Багратион. Независност је проглашена 25.08.1991. године, када су установљени нови грб, застава, устав и пасош.
2 Географија
Географски положај Белорусије је између 51° и 57° северне географске ширине и између 23° и 33° географске дужине. Најдужа река је Дњепар (700км) Површина: 207.595км2. Званични језици: Белоруски и Руски. Белорусија је равничарско-брежуљкаста држава са језерима, мочварама, шумама. Најдуже реке: Њемен, Дњепар, Западна Двина. Клима је умерено-континентална. Белорусија је земља без излаза на море, нема обале, углавном је равна. Значајан део југоистока Белорусије забрањен је као зона искључења због експлозије у чернобилској електрани 1986. године.
3 Становништво
Главни град је Минск, где живи и највећи број становника. Национална структура: Белоруси 81%, Руси 11%, Пољаци и Украјинци. По последњем попису из 2020., забележено је да Белорусија има број од 9.400.000 становника. Два званична језика Белорусије су белоруски и руски. Белорусија нема званичну религију. Стопа писмености је 100%. Образовање у Белорусији је бесплатно за све нивое. Деца морају да иду у школу од 6 до 15 година.
4 Знаменитости
Познатије знаменитости су:
* Брест – Железнички музеј
* Трг победе у Минску
* Национални парк Нароцх
* Беловезхскаиа
* Пусхцха
* Највећа реликтна шума у Европи
* Гомељска палата и парк Ансамбл
* Замак Мир


Викишколарац:Европа/Ватикан

Ватикан, познатија као најмања држава је независна. Држава се налази у западном делу главног града Италије (Рим), недалеко од реке Тибар.
1 Историја
Још пре појаве Хришћанства ,Ватикан је сматран као Свето место. Ватикан је католичка држава која је основана тек 1929.године Литеранским уговором. Ватикан има најмању војску на свету а она се зове Швајцарска гарда. Швајцарску гарду је основао Папа Јулије II . На Ватиканском подручју цар Калигула је изградио циркус, који је после њега довршио Нерон, по којем је циркус добио име. Обелиск који је данас на Тргу Св. Петра донесен је на то место са  Нероновог циркуса, а изворно потиче из Хелиополиса у данашњем Египту. Триста двадесет шесте године је изграђена Константинова базлика Св. Петра на месту гроба Светог Петра. Током векова, папински утицај је растао и папе су створиле велику и моћну државу која је временом заузимала велики део Апенинског полуострва. Такво стање је било све до средине 19. века, када је то подручје преузело новонастало италијанско краљевство. Ватикан није био током целе историје седиште папе, већ су то биле Латеранска палата, Квириналска палата. Папе су одбијале да признају италијанског краља као поглавара Рима и одбијали су да напусте Ватикан, то стање је решено 1929. године када је потписан Латерански споразум између Ватикана и  Италије. Уговор су потписали Мусолини Бенито и кардинал Гаспари Пиетро . Уговор је осигурао независност Ватикана и статус Католичке цркве у Италији.
2 Географија
Ватикан се налази на Ватиканском брежуљку. Површина државе је 44 хектара. Због своје величине Ватикан има веома сличну климу као и у Риму . Клима у Ватикану је углавном умерено медитеранска са благим зимама и сувим и топлим летима. Сам Ватикан је од великог културног значаја. Зграде као што су базилика Светог Петра и Сикстинска капела су дом за неке од најпознатијих уметности на свету, што укључује уметничка дела разних уметника .
3 Становништво
Ватикан има око хиљаду (1.000) становника, од којих су 450 држављани ,док остали имају дозволу за боравак ( немају држављанство државе) . У Ватикану су углавном Италијани и Швајцарци. Као и друге државе Ватикан има своју националну химну  Понтификалну химну и марш. Текст химне је на Италијанском језику коју је написао Антонио Алегра  док је музику компоновао Шарл Гуно. Сваке године Ватикан посећује скоро милион туриста који желе да виде архитектуре и разне историјске споменике. У држави Ватикан постоји укупно шест улаза , али грађани и туристи могу видети и користити само три. Једини људи којима је дозвољено да живе у Ватикану су свештенство (религиозни људи) и швајцарска гарда који су полицијске снаге земље. Преко две хиљаде (2.000) других људи ради у земљи, али свакодневно путују из Италије у Ватикан .
4 Знаменитости
Ватикан има веома лепе знаменитости са доста значајних историјиских архитектура.
Неке од њих су : Ватикански музеј,Ватиканска палата,Трг Светог Петра,Рафаелове собе, Сикстинске капеле,Ватиканска библиотека и Галеон.
Ватикански музеј
сe налази  у Ватиканској палати која са једно неколико хиљада соба чини изузетно важан музејски склоп, због количине и вредности ремек дела које су папе скуплљали вековима.
Ватиканска Палата
је импресиван збир зграда са многобројним собама,дворанама,музејима,галеријама,библиотекама,капелама,двориштним вртовима богате са разним уметничким благом.
Трг светог Петра
је простор унутар Ватикана, испред Базилике Светог Петра која је главна зграда Ватикана и најважније религиозно издањe католицизма, у којој се одржавају најважније церемонијалне литургије. У унутрашњости цркве сахрањен је Свети апостол Петар, први папа и један од дванаест апостола .
Сикстинска  капела
је званична резиденција папе и најпознатија је капела у Апостолској палати. Оно што је чини чувеном јесте њена архитектура и фреско декорације које су радили Микеланђело, Рафаел Санти, Бернини и Ботичели, највећи мајстори ренесансе. Сикстинска капела  сматра се најзначајнијим Микеланђеловим сликарским достигнућем.
Ватиканска библиотека
једна је од најстаријих на свету која чува једну од најзначајнијих колекција историјских текстова. Службено је успостављена 1475. године. У њој се тренутно налази 75.000 рукописа и преко 1.100.000 штампаних књига.


Викишколарац:Европа/Словачка

Словачка je централна земља у Европи и део је земаља које се налазе у склопу Европске уније у којој је званична валута: еуро. Словачка је држава која се налази у источном делу Средње Европе. Главни град Словачке је Братислава. Званични језик је словачки. Државно уређење: парламентарна република.
1 Историја
Историја Словачке подељена је у четири главна раздобља: раздобље које је претходило мађарском оснивању у 10. веку: доба мађарске владавине до 1918. године: чехословачко раздобље (1918-1992) и раздобље независне Словачке Републике (од 01. јануара 1993.). Преци модерних Словака настањивали су јужне падине Карпата отприлике од 5. века. У 9. веку створена је великоморавска држава у којој су били и Словаци и њихови суседи – Чеси.
Почетком 10. века током најезде Мађара уништена је великоморавска држава. Словачка, одвојена од чешке и моравске земље, дошла је под власт Мађара. Земља коју је освојила Мађарска била је насељена углавном сељацима. Мађарска се према Словацима понашала као поражен народ. У 13. веку територија Словачке је била изложена разорној инвазији Монгола који су напали Мађарску. Касније, с појавом досељеника (углавном из Немачке), започео је господарски развој словачких земаља. Словачка је заузимала централно место у Краљевини Мађарској, а Братислава је била главни град Хабсбурговаца до коначног протеривања Турака и ослобођенја целе Мађарске крајем 17. века. Протестантизам се проширио по целој регији, али су се снаге католичке протуреформације појачале под Хабсбурговцима.Раздобље процвећеног апсолутизма за време Јосипа II било је посебно важно за развој Словачке. Родољубиви узлет и ширење револуционарних идеја у Мажарској наставили су подстицајно деловати на словачки родољубиви покрет.Током револуције 1848. године развијен је програм „Захтеви словачког народа“ – први израз политичких захтева Словака. Програм је позивао на коришћење словачког језика у школама, судовима, локалним самоуправама и избор словачког парламента на темељу општег права гласа. То је довело до сукоба између Словака и Мађара: Уочи I светског рата словачки родољуби блиско су сарађивали са другим народима Аустро-Угарског Царства; управо у то време почиње се обиковати идеја о стварању чехословачке државе 28. октобра 1918. Чешко национално веће прогласило је независност Чехословачке у Прагу, а 30. октобра Словачко национално веће у граду Турцсански Свети Мартин објавило је одвајање Словачке од Мађарске и ставарање Чехословачке државе. Заједничка држава поново је створена на темељу уједињења два нардоа након десет векова раздвајања.
Година 1938, након Минхенског споразума, многи Словаци из екстремистичког крила аутономаша захтевали су потпуно одвајање од чехословачке државе. Као резултат овог споразума преваладала је линија распарчавања Чехословачке; Кад је Хитлер у марту 1939. заузео Праг, немачки и словачки нацисти створили су посебну словачку државу.Његова слава је била нацистичка диктатура коју је водио председник Тисо. На крају рата, Словачко национално веће преуело је контролу над целом Словачком. Демонстрацијама у новембру 1989. године окончана је комунистичка власт. У чешкој се појавио покрет Грађански форум, а у Словачкој покрет Јавност против насиља.Држава је добила ново име – Чешка и Словачка Савезна Република.Крајем 1990. савезни парламент доделио је Словачкој право управљања прорачуном, без решавања питања јамстава суверенитета.1991. године Чешки и словачки владини кругови одржали су низ састанака на којима су разматрана питања доделе аутономије Словачкој, али догово није био постигнут. Покрет УПН се поделио, посебно по питању сепаратизма, а на изборима 1992. године нова организација родољубивих страна – Покрет за демократску Словачку- освојила је већину места у словачком законодавном телу. У јуну 1992. године челници савезне, чешке и словачке владе постигли су споразум о мирној подели Чехословачке. 01. јануара 1993. године настале су две независне државе: Чешка и Словачка Република.
2 Географија
Највећим делом Словачка обухвата Западне Карпате, који се у луку пружају од Дунава на југозападу до границе са Украјином на истоку. На западу су ниске планине Мали и Бели Карпати; у средишњем делу Високе Татре; на истоку шумовити Бескиди; у унутрашњем делу карпатског лука налазе се Ниске Татре и Словачке рудне планине; на југу и југоистоку ободни део Панонске низије. Клима је умерено-континентална. Веће реке: Дунав, Вах, Морава, Хрон и Ипељ; мала глацијална језера. У нижим деловима су листопадне шуме (храст), следе мешовите (буква, смреке) и на вишим теренима четинарске (смрека). Већи градови 2001 год су: Кошице, Прешов, Нитра, Жилина, Банска Бистрица, Трнава и Мартин.
3 Становништво
Тренутни број становника за регион Словачка износи: 5 447 330 становника. Главни град је Братиславa којa има 447.000 становника. Етничке групе чине: 86% словака,11% мађара и 1% рома. Већина становника је римокатоличке вере.
4 Знаменитости
Добро очувана архитектура Словачке изузетно је цењена у целом свету. Дворци Спиш и Тренчиански, село музеј Влколинетс, као и дворац Бојнице и дворац Братислава су међу најпосећенијим локацијама у овој земљи. Заплетене улице старог града Братиславе складно се комбинују са модерним објектима као што су СНП мост и његова осматрачница за НЛО.


Викишколарац:Европа/Грчка

Званичан назив Грчке је Хеленска Република, а на савременом грчком језику зове се још и Елада или Елас. Смештена је на југоистоку Европе и крајњем југу Балканског полуострва. Њен положај на раскрсници путева између Европе, мале Азије и северне Африке утицао је да историја и култура Грчке буду изузетно занимљиве. Грчку често сматрају „колевком“ модерне европске цивилизације, а њена историја се пружа све до времена праисторије.
1 Историја
Богата историја Грчке може се поделити на неколико епоха:
# Из праисторије долази најстарији доказ људског присуства на Балкану, налази се у Грчкој пећини Петралона и процењује се да потиче из периода 270.000.п. н. е. Успон Грчке од примитивних почетака до врхунца тада познате цивилизације, дешава се у току бронзаног доба (2800—1100. п. н. е.), на простору Егејског мора.
# Античка Грчка постојала је у периоду између 7. и 4. века п. н. е. Карактеришу је стварање полиса – градова држава међу којима су свакако најзначајнији Атина и Спарта, као и стварање Хомерових епова Илијада и Одисеја- драгуља грчке књижевности. Појам демократије такође је први пут споменут у периоду Античке Грчке.
# Хеленистичка Грчка је период који карактерише уједињење грчких полиса под влашћу Александра Великог, македонског владара и траје од 4. до 2. века п. н. е.
# Римска владавина почиње освајањем Грчке од стране Римског царства у 2. веку п. н. е. Римљани су градили путеве, аквадукте, јавна купатила и мостове чиме су олакшали свакодневни живот тадашњих Грка.
# Византијско царство настало је распадом Римског царства, на Источно и Западно царство, трајало је од 395. до 1453. г. н. е. Грчка је постала део Византијског царства.
# Отоманско царство након 1453. године почиње да се шири ка Грчкој заузимајући њен већи део и траје до 1830. године када је грчки народ повео борбу за ослобођење од отоманског царства.
# Модерна Грчка настаје 1830. године након ослобођења од Отоманског царства, по уставном уређењу монархија до 1973. године када постаје република.
2 Географија
Са површином од нешто мање од 132.000 км² највећа је држава на Балканском полуострву. Грчка излази на Егејско, Јонско, и на Медитеранско море између Албаније и Турске. Копнене границе су јој дуге укупно 1.288 км. Граничи се са Албанијом у дужини од 282 km, Бугарском 494 км, Турском 206 км, Северном Македонијом 246км. Обале су јој дуге 13.676 км.
Главни град Грчке је Атина, једна од најстаријих престоница западног света. Обухвата удубљење на западној обали Атике и њени препознатљиви симболи су Акропољ и лука Пиреј. Солун ( Тесалоники ) је други град по величини и главни је град северне Грчке. Добио је име по сестри Александра Великог. У Солуну се налази неколико познатих цркава међу којима се истиче црква Светог Димитрија. Заштитни знак Солуна је Бела кула изграђена у 15. веку. Говорећи о грчкој географији треба истаћи прелепа острва.
Највеће оствро Грчке је Крит, а треба истаћи и јонска острва: Крф, Лефкаду, Кефалонију, Итаку, Китеру и Закинтос, као и групу острва у јужном Егеју, која се заједничким именом називају Киклади: Миконос, Дилос, Тинос, Сирос, Андрос, Наксос, Парос, Санторини, Анафи, Аморгос, Милос и неколико мањих острва.
3 Становништво
Према подацима пописа становништва из 2011. Грчка је имала нешто мање од 11 милиона становника. Грчка је најчистија етничка држава на Балкану, Грци чине око 98% становништва. Етничке мањине у Грчкој су: Турци, Роми и Бугари (једине званично признате националне мањине) као и Албанци и Македонци, који нису признати. Службени језик је грчки. Модерни грчки језик користи исти алфабет који се користио и у античко доба. 95% становништва Грчке припада грчкој православној цркви, а главни религијски празници су: Васкрс, Божић и празник Успенја Пресвете Богородице.
4 Знаменитости
Знаменитости Грчке су бројне и било би потребно пуно времена и простора да се поброје али ово су неке од знаменитости које су најпознатије.
Акропољ је стеновито брдо, античко светилиште посвећено грчкој богињи Атини заштитници града Атине, у самом центру долине Атике. Висине је око 150 м а сам врх чини платформа димензија 300 х150 м, где се налази архитектонски комплекс. Археолошка ископаванјасу доказала да је ова литица први пут настањена пре 6000 година. Споменици који се могу видети датирају из „златног“ Перикловог периода када су обновљени ( 480 – 429 године п.н.е. ) и остали нетакнути све до краја средњег века.
Партенон је антички храм посвећен богињи Атини изграђен у 5. веку пре нове ере на атинском Акропољу. Спада међу најпознатије преостале грађевине античке Грчке и пример је старогрчке архитектуре. Симбол је античке Грчке и један је од најважнијих и најпознатијих светских споменика културе.
Ерехтеион је карактеристичан због својих достојанствених и величанствених Каријатида, скулптура младих свештеница, које својим главама придржавају свод храма. Ерехтеион је био храм посвећен митском краљу - хероју Ерехтеју који је касније поистовећен са Посејдоном.
Метеори - скупина грчких православних манастира изграђених на високим каменим литицама које попут стубова иду у небо, поред града Каламбакија у западној Тесалији. Сматрају се највреднијом скупином манастира после Свете горе. Манастири су изграђени на литицама стена, високим и до 500 метара, на северозападном делу  Тесалске равнице, у близини реке Пенеј на источним падинама планинског масива Пинд у централној Грчкој. Метеори је била скупина од чак 24 манастира, данас је преостало свега 4 мушка и 2 женска манастира.
Света гора Атос – аутономна монашка држава у саставу Хеленске републике. Представља један од центара православног света. Атос је седиште 20 православних манастира и насељавају је само монаси ( њих око 2000 ).
Грчка уметност развијала се током 6000 година. Досеже своје корене далеко у 7. век п.н.е. Човек, животиње и природа су од почетка заокупљивали пажњу грчких уметника. Велики период грчког вајарства почиње 500-400 године п.н.е. Најпознатији вајари тог периода су Поликлет ( Дорифорос), Мирон (направио статуе атлетичаа међу којима се истиче „Бацач диска“ ) и Фидија ( био је идејни вођа приликом украшавања Акропоља и заслужан је за стварање колосалне статуе Атине ). Нешто касније се истичу: Скопас, Лисип и Проксител.
Грчка уметност огледа се такође и у стварању традиционалних ручних радова из свих делова Грчке: текстил из Микене, јамболије из Македоније и Тесалије, хеклани ручни радови са Лефкаде и Родоса, златни накит из Јанине, керамичка грнчарија из Сифоноса и Скопелоса.


Викишколарац:Европа/Монако

Кнежевина Монако је после Ватикана друга најмања држава на свету. Налази се у Јужној Европи, на Азурној обали Средоземног мора. Граничи се са Француском. Главни град је Монте Карло. Монако није члан Евроопске уније, али веома блиско сарађује са Европским земљама и користи евро као своју валуту.
1 Историја
Држава је добила име по грчкој колонији Моноикос коју су основали Феничани у 6. веку. Породица Грималди је дала значајан допринос Монаку и владала је од 13. века до почетка 16. века. Монако је након тога пао под француску власт, па је касније враћен Грималдијевима. 1861. године Монако проглашава самосталност. До доношења устава 1911. године Монако је био апсолутна монархија.
2 Географија
Монако је смештен између Медитеранског мора на југу и Француске на северу. Од Италије је удаљен само 12 км и 18 км од Нице (Француска). Монако има две луке: Херкулес и Фонтвил. Монако има топлу медитеранску климу - благе и влажне зиме и топла и сува лета. Због мале величине Монака, у земљи нема ни планина ни језера. Највиша тачка је 163 метара на јужним падинама Монт Агела. Природни ресурс је риболовство.
3 Становништво
Најгушће насељена држава на свету је Монако. Половину чине Французи, а веома мало Италијани и Моначани. Остало становништво чине 125 различитих националности. Службени језик је Француски, а осим њега говори се и италијански и енглески. Религија је римокатоличка.
4 Знаменитости
Кнежевина Монако налази се на 1,95  кватратних км и може се веома лако истражити. Монако је познат по томе што је то место за богате и славне. Скупа и луксузна одмаралишта, хотели и апартмани, као и ниски порези чине ову земљу популарном локацијом за најбогатије људе на свету. Велика награда Монака Формуле 1 је такође позната и привлачи многе туристе. Монако називају и европски Лас Вегас. Казино Монте Карло привлачи туристе из целог света. У Монаку се налази неколико великих марина за луксузне јахте, као и пешчане плаже и ресторани специјализовани за француску и италијанску кухињу.
Катедрала Светог Николе је симбол Монте Карла. Изграђена је у римско-византијском стилу. Од осталих знаменитости које треба обићи су: Причева плата, Вртови у Монаку и Океанографски музеј Монаka.


Викишколарац:Европа/Хрватска

Хрватска је држава у јужној Европи. Граничи се са Словенијом, Мађарском, Србијом, Босном и Херцеговином и Црном Гором. Главни град је Загреб. Остали велики градови су Сплит, Ријека и Дубровник. Валута Хрватске је куна. Хрватска је 1. јула 2013. постала 28. чланица Европске уније.
1 Историја Хрватске
Назив Хрват потиче из 6. и 7. века, када су Хрвати дошли са Карпата у данашњу Хрватску.
Од почетка 20. века Хрватска је била део Југославије. Хрватска је 1991. прогласила независност одржавањем првих демократских избора у земљи. Компликована ситуација значила је да је била принуђена да води бруталан рат који је опустошио многе делове Хрватске и друге делове Југославије.
Југославија — Ова држава обухватала је данашњу Србију, Црну Гору, Македонију, Босну и Херцеговину, Хрватску и Словенију. Постојао је до 1992. године и када се земља распала водили су се ратови - десетодневни рат у Словенији, велики сукоб у Хрватској, вишегодишњи рат у Босни и борбе између Срба и Албанаца на Косову, у Србији.
Хрватска је призната као независна држава 15. јануара 1992. године од стране Европске уније и Уједињених нација. Прва држава која је признала Хрватску био је Исланд 19. децембра 1991. Године.
2 Географија Хрватске
Хрватска је позната по својој разноликој географији. Иако је мала држава, Хрватска има хиљаде километара обале и више од хиљаду острва. У унутрашњости је влада издвојила велике делове земље као националне паркове и шуме.
Највеће острво је Црес које има 405 км². Највиша планина у Хрватској је Динара са 1.830 метара.
3 Становништво Хрватске
Већина људи у Хрватској су Хрвати, али постоје и велике мањине Срба. Поред тога, постоје мале мањине Мађара, Италијана и Босанаца. Хрватски језик је хрватски који је раније био познат као српскохрватски. Већина Хрвата су католици, али има и много православних и муслимана. Мали број говорника талијанског живи у Истри на северозападу земље.
4 Знаменитости Хрватске
Шибенска катедрала, УНЕСЦО-ва светска баштина.
Хрватска је једна од најпопуларнијих дестинација за одмор на свету. Позната је по хиљадама километара разведене обале и острва. То је дом многих националних паркова, УНЕСЦО-ве светске баштине и историјских градова. Град Дубровник у јужној Хрватској сматра се једним од најлепших градова на свету. Остала места популарна међу туристима су истарско полуострво (и његови градови Пула и Ровињ), главни град Загреб, Сплит и Задар.
Више од 12 милиона туриста посети Хрватску сваке године. Земља има седам УНЕСЦО-ових мјеста свјетске баштине, укључујући: Национални парк Плитвичка језера, подручје препуно језера, пећина и шума и Стари град Дубровник, који је стално оцијењен као један од најљепших градова на свијету. Пре ратова 1990-их, десет милиона туриста је посећивало земљу сваке године. Током југословенских ратова туристи су нестали и број туриста није поново достигао предратни ниво све до 2006. Сада више туриста посећује земљу него икада раније.
5 Плитвичка језера
Национални парк Плитвичка језера најпопуларнија је атракција у Хрватској, која привлачи посетиоце из целог света током целе године. Плитвичка језера су први национални парк у Хрватској проглашен давне 1949. године, а под заштитом је УНЕСЦО-а од 1979. године. Већи део парка је прекривен шумама, део травњацима, а само 1% језерима која су туристима најатрактивнија. Чак 16 њих дом је бројним животињским и биљним врстама које се могу посматрати са безбедне удаљености. Поред угоститељске понуде, која је заиста широка, посетиоцима се као додатни садржај нуди планинарење, бициклизам и санкање зими. Најбоље време за посету су касно пролеће и рана јесен.
6 Дворац Тракошћан у Вараждинској жупанији
Најлепи дворац у Хрватској,Тракошћан,  је ограничен грађевинама уз дворац, баштама и парком-шумом. То место је идеално за "бег" од градских центара. Настао је крајем 13. века 2017. године као део одбрамбеног састава,a данас је у власништву државе која путем музеја унутар замка, инфоемише посетиоце о његовој историској важности. Његови ходници и намоштај који га красе одушевљавају посетиоце лепотом и очуваношћу.