LaTeX/Увоз графике

Постоје две могућности за уношење графика у Ваш документ. Или их направите преко неког посебног кода, тема која ће се расправљати у одељку “Прављење графика” или убаците продукте из алата треће стране, и то је оно што ћемо дискутовати овде.
Строго говорећи, LaTeX се не може “носити” са сликама директно: како би увео графике унутар документа, LaTeX само прави “кутију” исте величине као и слика коју желимо да убацимо и уграђује слику, без других процеса. Ово значи да не морате да бринете да ли су слике које желите да убаците у адекватном формату. Ово и није тежак задатак, јер LaTeX подржава оне најчешће формате слика које постоје.
1 Растерска графика против векторске графике
Растерска графика ће бити у великом контрасту са квалитетом документа, уколико немају високу резолуцију, што је случај са већином графика. Резултат може бити чак и гори онда када то одштампамо.
Већина алата за цртање (нпр. за дијаграме) могу да експортују у векротски формат. Отуда, треба увек да циљате на PDF или EPS у PNG или JPG.
2 Пакет graphicx
Као што је речено раније, LaTeX се не може директно носити са сликама, дакле, биће нам потребна додатна помоћ: морамо да учитамо пакет у уводу документа:
Овај пакет прима, као аргумент, спољашњи драјвер, који се користи за управљање сликама; међутим, најновија верзија овог пакета се брине о свему, сама од себе, мењајући драјвере у сагласности са компајлером који се користи, тако да не треба да бринете о овоме. Ипак, за сваки случај, ако желите да боље разумете како све ово функционише, ево неких могућих опција које можете пренети на пакет:
* (уобичајан ако компајлујете уз latex), ако компајлујете уз latex да бисте добили DVI и желите да видите свој документ преко DVI или PS посматрача.
* , ако компајлујете уз latex како бисте добили DVI, који желите да конвертујете у PDF коришћењем ''dvipdfm'', како бисте видели свој документ рпреко PDF посматрача.
* (уобичајан ако комајлујете уз pdflatex), ако компајлујете уз pdftex како бисте добили PDF, који ћете видети преко било ког PDF посматрача.
Али, опет, не морате да пренесете ниједну опцију у пакет, јер су уобичајна подашавања добра у скоро сваком случају.
У многим аспектима, увоз Ваших слика у Ваш документ, коришћењем LaTeX-а, је веома једноставно... ''онда'' када су Ваше слике у одговарајућем формату! Отуда, бојим се да ће, за већину људи, највећи проблем бити процес конвертовања њихових графичких фајлова. Сада ћемо видети које формате можемо да укључимо и показаћемо како се то заправо ради.
3 Опције докумената
Пакети “graphics” и “graphicx” препознају и опције, дате у команди, на почетку фајла. (Погледајте Класе документа.) Коришћењем , као опцију, ће потиснути укључену слику у штампаном фајлу и замениће садржину именом слике, која је требало да буде виђена. Коришћење ће резултирати да слика буде пласирана у штампаном фајлу. Уобичајан је .
4 Подржани формати слика
Као што је објашњено раније, формати слика које можете да користите зависе од драјвера који пакет користи, али, узимајући у обзир да се драјвер аутоматски бира у сагласности са компајлером, онда ће формати слика зависити од компајлера који користите,
Размотрите следећу ситуацију: додали сте неке слике у Ваш документ JPG формату и успешно сте их компајловали у PDF. Сада желите да их компајлујете у DVI, покренете latex и добијете брдо грешака... јер сте заборавили да обезбедите EPS верзије слика које желите да убаците.
На почетку ове књиге, изјавили смо да исти LaTeX извор може бити компајлован и у DVI и PDF, без икаквих промена. Ово је тачно, докле год не користите посебне пакете, и је један од њих. У било ком случају, још увек можете користити оба компајлера за документе са сликама, докле год не заборавите да обезбедите слике у два формата (EPS и један JPG, PNG или PDF).
4.1 Компајловање преко LaTeX-а
Једини формат који можете укључити када компајлујете преко latex је EPS.
EPS формат је дефинисао “Adobe Systems”, како би олакшали апликаијама увоз постскрипт бгазираних графика у документ. Зато што EPS фајл објављује величину слиек, олакшава системима, као што је LaTeX, да уреде текст и графике на најбољи начин. EPS је векторски фромат—ово значи да може имати висок квалитет ако се направи како треба, преко програма који могу уређивати векторске графике. Такође, могуће је ускладиштити слике унутар EPS-а, али биће им потребно доста простора на диску.
4.2 Компајловање преко pdflatex-а
Ако компајлујете преко pdflatex како бисте добили PDF, имате шири избор. Можете убацити:
* JPG, широко коришћен на Интернету, дигиталним камерама, итд. Ово је најбољи избор ако желите да убаците фотографије.
* PNG, веома чест формат (ако не колико и JPG); он је формат компресије без губитака и најбољи је избор за дијаграме (ако нисте успели да генеришете векторску верзију) и скриншотове.
* PDF, широко је коришћен за документе, али такође може “угостити” слике. Подржава и векторске и растерске слике, али није препоручљиво за друго, јер ће JPG или PNG дати исти резултат, али ће заузети много мањи простор.
* EPS се може користити уз помоћ пакета. Зависећи од Ваше инсталације,
** можда ћете морати да га инсталирате, нема потребе да га учитавате у Ваш документ;
** ако не ради, треба да га учитате после пакета. Додатно, пошто ће морати да конвертује EPS фајл у PDF фајл и ускладишти га, морате да дате "дозволу писања" Вашем компајлеру. Ово се решава додавањем опције у команду компајловања, ''нпр.''pdflatex -shell-escape file.tex (ако користите LaTeX едитор, они обично дозвољавају модификацију команде у опцијама конфигурације). Проверите “epstopdf” документацију за остале компајлере.
5 Укључивање графика
Сада, када смо видели које формате можемо да укључимо и како можемо управљати тим фроматима, време је да научимо како да их укључимо у наш документ.
Након што се учитали пакет у Ваш увод, можете укључити и слике уз помоћ , чија је синтакса следећа:
Као и обично, аргументи у угластим заградама су опциони, а аргументи у витичастим заградама су обавезни.
Аргумент у витичастим заградама је име слике. Напишите га ''без'' продужетка. На овај начин LaTeX компајлер ће тражити било који подржани формат слике у директоријуму и изабраће најбољи (EPS ако је излаз DVI; JPEG, PNG или PDF ако је излаз PDF). Слике могу бити сачуване у више формата, из различизих разлога. На пример, директоријум може имати "diagram.pdf" за штампање високе резолуције, док "diagram.png" може бити коришћен за прегледање монитора. Можете спецификовати које фајлове слика треба користити преко pdflatex кроз увод у Вашем документу:
што спецификује фајлове које треба укључити у документ, ако постоје фајлови истог имена, ако другачијих наставака.
Разноликост могућих особина које могу бити подешене је веома велика, тако да су они најчешћи написани испод:
Наведите жељену ширину увезене слике у ''xx''., ''Само прецизирајући или ширину или висину ће скалирати величину слике одржавајући однос ширине.''
Наведите жељену висину увезене слике у ''xx''.
Ово може бити подешено на или ''true'' или ''false''. Када је тачно, скалираће слику у односу на и висину и ширину, али неће искривити слику, тако да ни ширина ни висина нису премашени.
Скалира слику жељеним фактором скалирања.. нпр, 0.5 да редукује за пола, или 2 да дуплира.
Ова опција може ротирати слику за ''xx'' угао (у смеру супротном од казаљке на сату)
Ова опција ће подрезати унешену слику за ''l'' са леве стране, ''b'' одоздо, ''r'' са десне стране, и ''t'' одозго. Где су l, b, r и t дужине.
Да би опција радила, морате подесити .
Ако је фајл слике PDF фајл са више страна, овај параметар Вам дозвољава да користите другачију страну од прве.
Спецификује резолуцију слике у “dpi”-у
Како бисте користили више од једне опције истовремено, само одвојите сваку запетом. Редослед који дајете опцијама је битан. На пример, треба прво да ротирате Вашу графику (под неким углом), и одредите ширину.
Укључена графика ће бити убачена само “ту”, тамо где сте ставили код, и компајлер се носити са њима као да су “велики “кутије””. Као што ћемо видету на страници Фигуре и натписи, ово може да омете изглед; вероватно ћете желети да убаците графику унутар “float” објеката.
Такође, приметите да тримовање не пради у XeLaTex-у.
Буди те опрезни када користите било какве опције, ако радите са “chemnum” пакетом. Ознаке дефинисане помоћу се можда неће понашати по очекивањима. Скалирање слика се може, рецимо, уради преко .
Верзија са звездицом команде ће радити само за .eps фајлове. За преносивије решење, стандардан начин би требало да има предност. Команда са звездицом ће узети кроповану димензију као додатни параметар:
5.1 Примери
Важи, време је да графику видимо у акцији. Ево неких примера. Рецимо да имате фајл 'chick.jpg', овако бисте га убацили:
Ово једноставно импортује слику, без икаквих других процеса. Међутим, веома је велика (тако да нећемо дати пример како би она изгледала овде!). Дакле, хајде да га скалирамо:
Ово је скалирано (редуковано) за пола. Ако желите да будете конкретнији и да дате тачну дижину димензија слике, овако ћете то урадити:
Такође, можете да спецификујете скалу, уз поштовање ширине реда у локалном окружењу, ширина текста на страни или висина текста на страници (слике нису приказане):
Да бисте ротирали (такође сам скалирао слику на доле):
И коначно, пример како кроповати слику, уколико желите да се фокусирате на одређени део подручја интересовања:
Белешка: присуство , пошто трим операција неће радити без ње.
Трик: Такође, можете користити негативне вредности тримовања како бисте додали празан простор Вашој графици, у случају да вам треба неко ручно поравнање.
5.2 Размаци у именима
Ако је име слике "chick_picture.png", онда треба да укључите пуно име фајла када убацујете слику:
Једна опција је да не користите размаке у именима фајлова (ако је то могуће), или да једноставно размаке замените дољим цртама ("chick_picture.png" у "chick_picture.png").
5.3 Границе
Могућете је “натерати” LaTeX да направи границу око слике коју користите, преко :
Можете контролисати раст граница уз помоћ команде, у овом случају, подесио сам га на 0pt како би избегао вило какво повећавање, тако да би граница била уско уз слику. Можете контролисати дебљину границе мењањем команде.
Погледајте Кутије за више детаља о and .
6 Складиштење графике
Команда каже LaTeX где да тражи слике, што може бити корисно, ако слике складиштите централно за потребе многих другачијих докумената. команда узима један аргумент, који одређује додатне путање које желите да буду претражене када се команда користи. Ево неких примера:
Погледајте . У трећем примеру је показано да треба да постоји директоријум под именом “слике”, који се налази у истом директоријуму као и основни “tex” фајл, т.ј. ово је релативно адресирање.
Коришћење апсолутних путањи, чини Ваш фајл мање преносним, док коришћење релативних путања (као код трећег примера), не би требало да буде проблема са покретљивошћу. Четврти пример користи “сигурну” (MS-DOS) форму Виндоус ''MyPictures'' фолдера, јер је лоша идеја користити име директоријума са размацима. Поново, проверите да Ваша имена фајлова не садрже размаке или алтернативно, ако користите PDFLaTeX, можете користити пакет , који ће Вам дозволити да користите размаке у именима фајлова.
Приметите да не можете натерати “graphicx” пакет да рекурзивно тражи директоријуме.
На Линуксу/Униксу, можете достићи рекурзивну претрагу коришћењем варијабле окружења TEXINPUTS, нпр., подешавањем исте на
export TEXINPUTS=./images//:./Snapshots//
пре покретања LaTeX/pdf LaTeX или Вашег TeX-IDE.
(Али ово, наравно, није преносна метода.)
7 Слике као фигуре
Окружење фигуре се ексклузивно не користи за слике. Овде ћемо дати кратак преглед фигура. Више информација о окружењу фигура и о томе како се користи, можете пронаћи у поглављу Фигуре и натписи.
Постоји доста сценарија у којима бисте желели да удружите слику са наслов и можда чак и крст-референцом. Ово се постиже, коришћењем окружења. Следећи код показује сам минимум захтеван за коришћење слика као фигуре.
Код изнад је релативно тривијалан, и не нуди много функционалности. Следећи код показује продужено коришћење окружења фигура, које је готово универзално корисно, нудећи наслов и ознаку, центрирање слике и скалирање исте до 80% ширине текста.
8 Омотавање текста око слике
Погледати Фигуре и натписи.
9 Беспрекорна интеграција текста
Мана импортовања графика које је генерисао неки трећи алат јесте тај што се фонт и величина неће поклапати са остатком документа. Ипак, још увек постоје неки заобиласци.
Најлакше решење јесте коришћење окружење слика и да једноставно искористите "put" команду како бисте ставили фајл графике унутар слике, уз било који други жељени LaTeX елемент. На пример:
Алати попут “Inkscape”-а или “Xfig”-а имају посвећену LaTeX излазну особину која ће Вам дозволити коришћења тачног фонта и величине текста у векторским графикама.
За перфектну интеграцију графика, можете размотрити ”procedural graphics” особине неких LaTeX пакета као што су TikZ или PSTricks. Дозвољавају вам “цртање” унутар извора документа. Иако је крива учења стрмија, исплати се готово увек.
10 Укључивање пуних PDF страница
Постоји одлићан пакет за укључивање пуних страна PDF фајлова: . Могуће је унети потпуне стране као и више страна унутар једне у било ком приказу (нпр. 2x3).
Пакет има неколико опција:
Опције:
* final: Убацује стране. Ово је “дифолт”.
* draft: Не убацује стране, већ штампа кутије и имена фајлова уместо њих.
* enable-survey: Активира функционалности анкете. (Експерименталне, подложне промени.)
Прва команда је
Опцијеза key=val (Запета је одвојила листу опција коришћењем “key = value” синтаксе)
pages, Бира странице за убацивање. Аргумент је листа одвојена запетама, која садржи бројеве страна ( домети броја страница ( или било којој комбинацији. За убацивање празних страна користите {}. На пример ће убацити страницу 3, празну страницу, и странице 8, 9, 10, 11, и 15.
angle, Можете користити угао опцију за окретање укључене странице, на пример, за окретање “landscape” документа када је LaTeX документ портрет. Пример:
addtolist, Додаје унос у листу фигура, листу табела, или било коју другу листу (нпр. из float.sty). Ова опција захтева четири аргумента, одвојених зарезима:
pagecommand, Проглашава LaTeX-команде, које се извршавају на сваком листу папира. (Уобичајно: ''
Такође, можете убацити стране неколико спољашњих PDF докумената.
Неколико PDFова се могу попут табела ставити на страницу.
Више информација видети на .
11 Конвертовање графика
;Белешка:
Такође треба да погледате Отпремање у друге формате за остале могућности.
;epstopdf
Можете конвертовати EPS у PDF уз помоћ , што је укључено у пакет истог имена. Овај алат, заправо, позива pdflatex како би конвертовао EPS фајлове у PDF у позадини, када је пакет учитан. Овај процес је потпуно невидљив за корисника.
Можете гомилу фајлова конвертовани коришћењем командне линиије.
У “Bourne Shell” (Уникс), ово може овако бити учињено:
$ for i in *.eps; do epstopdf "$i"; done
У Виндоусу, вишеструки редови могу бити конвертовани уметањем следећег реда у “беч” фејл (текст фајл са .bat продужетком), у исти директоријум, где су и слике:
for %%f in (*.eps) do epstopdf %%f
што може бити покренуту из командне линије.
Ако производи целе стране са малим графикама, негде на нњима (странама), користите
$ epstopdf --gsopt=-dEPSCrop foo.eps
или покушајте са коришћењем ps2pdf корисности, што би требало да је инсталирано заједно са “Ghostscript”-ом (захтева се за било коју TeX дистрибуцију).
$ ps2pdf -dEPSCrop foo.eps
за кроповање коначног PDF-а.
;eps2eps
Када све ово изнад закаже, можете поједноставити EPS фајл пре покушаја других конверзија, коришћењем tool (also see next section):
$ eps2eps input.eps input-e2.eps
Ово ће конвертовати све фонтове на раније нацртаним сликама, што је понекад пожељно, када предајете рукописе за публикацију. Међутим, лоша страна је да фонтови НИСУ конвертовани у редове, већ у сличице, што смањује квалитет истих.
;imgtops
је графичка корист лаке категорије за конверзију растерских графика (JPG, PNG, ...) и EPS/PS фајлова.
;Inkscape
Inkscape може, такође, конвертовати фајлове из и у неколико формата, или из GUI-а или из командне линије. На пример, како бисте сачували PDF из SVG слике, можете учинити следеће:
$ inkscape -z -D --file=input.svg --export-pdf=output.pdf
Могуће је покренути ово унутар LaTeX фајла, пакет (када се користи (pdf) LaTeX са --”shell-escape” опцијом) може ово учинити коришћењем Inkscape-ове “pdf+tex” излазне опције, или се једноставан макро може користити. Погледати .
Погледати Отпремање у друге формате за још детаља.
;pstoedit
Како бисте тачно уређивали EPS фајл, можете га конвертовати у ''editable'' формат коришћењем . На пример, како бисте добили “Xfig-editable” фајл, урадите следеће:
$ pstoedit -f fig input.eps output.fig
Како бисте добили “SVG” фајл (може се уређивати преко било ког алата за векторску графику, као што је “Inkscape”), урадите следеће:
$ pstoedit -f plot-svg input.eps output.svg
Понекад “pstoedit” не успева да направи циљани формат (на пример, када EPS фајл садржи исечене информације).
;PDFCreator
На Виндоусу, је софтвер отвореног извора, који може направити PDF као EPS фајлове. Он инсталира виртуелни штампач, на који се може приступити са других софтвера, који имају "print..." улазак у свом арсеналу (виртуелно било који програм).
;Конвертери растерске графике
* (convert) или
* (convert) или
* (gm convert).
Ова три програма функционишу на готово исти начин, и могу конвертовати већину графичких формата. “Sam2p” је ,међутим, најновији од ова три и чини се да нуди најбољи квалитет и резултат у најмањим фајловима.
11.1 PNG алфа канал
Акробат Ридер понекад има проблеме са тачним приказивањем боја, ако укључите графику у PNG формату преко алфа канала. Овај проблем можете решити отпуштањем алфа канла. На Линуксу ово се може постићи са convert из “ImageMagick” програма:
convert -alpha off input.png output.png
11.2 Конвертовање боје EPS-а и сива скала
Понекад обојене EPS фигуре треба да буду конвертоване у црно-беле или сиве скале како би досегли захтеве публикације. Ово може бити учињено уз помоћ од пакета и програма:
$ eps2eps input.eps input-e2.eps
$ pscol -0gray input-e2.eps input-gray.eps
12 Графички алати треће стране
Нећемо се овде бавити темом процедуралне графике, направљене унутар LaTeX кода (TikZ, PSTricks, MetaPost и другари). Погледајте Introducing Procedural Graphics за ово.
Треба радије да бирате векторске графике од растерских, због разлике у квалитету. Растерска графика се треба користити само у случају да радите са фотографијама. Дијаграми или било шта слично би требало да буду вектори.
Као што смо видели раније, LaTeX барата
* EPS-ом и PDF-ом за векторске графике;
* PNG-ом и JPG-ом за растерске графике.
12.1 Векторска графика
;Dia
је крст платформна дијаграмска корисност која може да експортује “eps” слике, или генерише “tex” нацртан коришћењем пакета.
;Inkscape
Још један програм за прављење векторске графике је . Може природно до ради на Виндоусу, Линуксу или Мек OS X (са X11). Ради са фајловима, иако може да експортује у многе формате, који могу бити укључени у LaTeX фајлове, као што су EPS и PDF.
Од верзије 0.48, постоји комбинована PDF/EPS/PS+LaTeX излазна опција, слична оној коју нуди “Xfig”.
како сачувати векторске слике у PDF формату, тако да то разуме LaTeX и како натерати LaTeX да се побрине са стилом текста и велићином на слици, наравно аутоматски.. Данас постоји који даје команду , која конвертује и укључује “svg-graphics” директно у Ваш LaTeX документ, коришћењем ”Inkscape”-а. Можда би требало да погледате и ово .
Веома користан “плаг-ин” јесте , који може да импортује LaTeX објекте. Ово се може користити за убацивање математичких нотација или LaTeX фонтова у графике (што се касније може унети у LaTeX документ).
;Ipe
Ipe продужни едитор за цртање је бесплатан едитор векторских графика за прављење фигура у PDF или EPS формату.
За разлику од “Xfig”-а, “Ipe” претставља LaTeX фонтове у својој правој величини на екрану, што олакшава стављање тексуталних ознака на право место.
“Ipe” има, такође, разне модове за “сечење” (на пример, сецкање на тачке, редове, итд.) који се могу користити за геометријске конструкције.
;lpic
Још једно решење је обезбедио пакет , што дозвољава да TeX анотације буду убачене у графике. Погледати Фигуре и натписи.
;OpenOffice.org
Такође, могуће је експортовати векторске графике у EPS формат коришћењем ”OpenOffice.org Draw”, доступан је за Виндоус, Линукс и Мек.
;TpX
Векторски едитор одваја геометријске објекте од текст објеката. Геометријски објекти се чивају у .PDF фајлу, отало се чува у .TpX фајлу, како би било процесуирану у LaTeX-у. Корисник само прави графике у “TpX” едитору и зове .TpX фајл из LaTeX фајла, командом \input{...TpX}.
;Xfig
“Xfig” је основни програм који може да произведе векторске графике, које могу бити експортоване у LaTeX. Може бити инсталиран на Уникс платформама.
На Виндоус системима, “Xfig” се само може инсталирати коришћењем ; међутим, ово ће захтевати брз интернет и око 2 гигабајта слободног простора на Вашем рачунару. Са “Cygwin”-ом, да бисте покренули “Xfig”, морате прво покренути "Start X - Server", онда отворити "xterm", како би изашао терминал. И овом терминалу куцајте "xfig" (без знака навода) и притисните “return”.
Алтернативно, је покушај да се достигне функционалност “xfig” на Виндоус компјутерима.
Постоји много начина за коришћење “xfig”-а за прављење графика за LaTeX документе. Један метод јесте да се експортује цртеж као LaTeX документ. Ова метода, међутим, трпи много мана: редови се могу цртати само на угловима који су делиоци за 35 и 40 степени, редови са стрелицама се могу цртати само на угловима који су делиоци за 45 степени, неколико линија није подржано, итд.
Експортовање фајла као PDF/LaTeX или PS/LaTeX, у другу руку, нуди велику флексибилност у цртању. Ево како се то ради:
- Направите цртеж у “xfig”-у. Где год Вам је потребан LaTeX текст, као на пример математичка формула, унесите LaTeX низ у кутију текста.
- Користите уређивачки алат како бисте отворили својства свих тих кутија текста, и промените опцоју на "Special Flag" пољу на “Special”. То каже LaTeX-у да интерпретира ове кутије текста када отвори фигуре.
- Идите у фајл -> Експортујте фајл као PDF/LaTeX (оба дела) или PS/LaTeX (оба дела), зависећи од тога да ли користите “pdflatex” или “pslatex” за компајловање Вашег фајла.
- У Вашем LaTeX документу, тамо где би требало да буду слике, користите следеће, где је “тест” замењен именом слике:
Приметите да је ово исто као и укључивање слике, осим што смо тада користили \includegraphics, а сада користимо \input. Ако је увоз био у PS/LaTeX-у, продужетак на име фајла био би .pstex_t уместо of .pdf_t.
- Проверите да ли сте укључили пакете и у фајл, са командом, одмах испод команде, овако:
И завршили сте!
За више детаља о коришћењу “xfig”-а преко LaTeX, из може бити корисно.
;Остали алати
Комерцијални векторски графички софтвер, какву су “Adobe Illustrator”, “CorelDRAW”, и “FreeHand”, се често користе и могу да “читају” и “пишу” EPS фигуре. Међутим, ови продукти су лимитирани на Виндоус и Мек OS X платформе.
12.2 Растерске графике
;Adobe Photoshop
Може да сачува у EPS-у.
;GIMP
, има графички кориснички интерфејс, и може да ради на више платформи. Може да сачува у EPS-у и PDF-у.
12.3 Цртежи и графици
;Generic Mapping Tools (GMT)
, мапе и има широк домен цртежа које је могуће уређивати.
;Gnumeric
, табеларни израз има SVG, EPS, PDF експорт
;Gnuplot
, производи научне графике још од 1986. године. Уколико желите да направите математичке цртеже, онда може да чува у вило ком формату. Даје најбоље резултате када се користи уз PGF/TikZ.
;matplotlib
, библиотека цртежа написана у Пајтону, са PDF и EPS експортом. У другу руку, такође, постоји и PGF експорт.
Постоје неки трикови којима можете да унесете формате који нису EPS у Ваш DVI документ, али су веома компликовани. У другу руку, конвертовање било које слике у EPS је веома једноставно, и није вредно расправљати о њима.
;R
, статистичке и научне фигуре.
12.4 Уређивање EPS графика
Као што је описано горе, садржина графика се може унети у LaTeX из спољашњих програма као EPS фајлови. Али, поенкад желите да уредите или исправите ове графичке фајлове. EPS фајл се може уређивати преко било ког текст едитора, пошто је форматиран као ASCII. У текст едитору, можете одрадити једноставне операције као што је замена низова или мало померање предмета, али све више од тога постаје гломазно. Едитори векторских графика, као што је “Inkscape”, могу, такође, унети EPS фајлове за даље уређивање. Овај приступ је, такође, за лакше уређивање. Међутим, процес убацивања може, понекад, модификовати оригиналну EPS слику.
13 Белешке и референце


Викишколарац:Европа/Казахстан

Република Казахстан је држава у средњој Азији. Казахстан је такође девета највећа земља по површини. Главни град Казахстана је Нур Султан. Већи део Казахстана је ненасељен. Валута у Казахстану је: Казахстански тенге. Службени језици су Казашки језик и Руски језик.
1 Историја
Казахстан је насељен још од каменог доба, подручје данашњег Казахстана постаје историјски важно када су га освојили Монголи у 13. веку, због развоја пута свиле. Под Монголским царством, ово подручје је подељено на покрајне, које су касније постале део Казашког каната. У том периоду је Номадски начин живота био уско повезан са сточарством наставио да превлађује међу становништвом у степама. У 15. веку се почиње издвајати посебан казашки индетитет међу турским племенима на тим подруцјима, а средином 16. века тај се процес завршио стварањем посебног казашког језика, културе и привреде. Током 17. века чести су сукоби Казаха са Ојратима, савезом западних монголских племена, међу којима су Џунгари били најагресивнији. Почетком 18. века је период када је Казашки канат доживео свој врхунац. У 19. веку Руска Империја се ширила, између осталог и у централној Азији.То је био период” Велике игре” који је трајао скоро пуних 100 година, од 1813. до 1907. године када је потписан Англо-руски споразум.Совјетска репресија над традиционалном елитом заједно са форсирањем колективизације у касним 30-им довела је до велике глади.Између 1926. и 1939. године број становника је опао за 22% услед глади, насиља и емиграције.
У периоду када су све совјетске републике тражиле већи степен аутономије, Казахстан проглашава суверенитет као република у оквиру Совјетског Савеза у октобру 1990. године. Након пропалог покушаја државног удара у Москви у августу 1991. и распада Совјетског Савеза након тога, Казахстан је прогласио независност 16. децембра 1991. године, као последња совјетска република која је то учинила.
2 Географија
Са површином од 2,7 милиона км2, Казахстан је девета држава у свету по величини и највећа од свих које немају море. Површински је приближно једнака западној Европи.Укупна дужина границе износи 12.012 км, од чега на границу са Русијом отпада 6.846 км, са Узбекистаном 2.203 км, 1.533 км са Кином, 1.051 км са Киргистаном и 379 км са Туркменистаном. Kaзахстан је изразито континентална земља која је удаљена од мора више од 2.000 km, тако да читав овај простор има изразито континенталну климу. Температуре у јануару падају и испод -20°C. Лета су доста топла. Температуре у овом периоду досежу и 30°C, али су ноћи и у ово летње доба доста хладне. Како је Казахстан добро ограђен високим планинама са истока и југа, ваздушне масе до њега доспевају као суве.
3 Становништво
Према посљедњем попису становништва, одржаном од 28. фебруара до 6. марта 2009. године, Казахстан има 16.402.861 становника. Најбројнији етничка група су Казаси који чине 67% становништва и Руси са 21%. Такође постоји и значајан број других етничких група као што су Татари, Украјинци, Узбеци, Белоруси, Ујгури, Азери, Пољаци и др. Неке од мањина попут Немаца (Поволшки Немци), Украјинаца, Корејаца, Курда, Чечена, Мешкетијских Турака и политички неподобних Руса су биле присилно депортоване на територију Казахстана, у периоду 30-их година 20. века, за време Стаљинове владавине СССР-ом.Ислам је најраспрострањенија религија у Казахстану, а прати је Православље. Након деценија репресије под Совјетским Савезом, независност је донела потребу за обнављањем казашке културе делимично и кроз религију. Пуно признавање верских слобода је довело до великог раста активних верника. У следећим годинама је грађено стотине џамија, цркви, синагога и других верских објеката, повећавши њихов број са 670 на 4.170.
4 Знаменитости Казаxстана
Космодром Бајконур: Први космодром на планети, одакле је започео развој далеког и неразумљивог Универзума од човека. Одавде је лансиран први вештачки сателит Земље, а Јуриј Гагарин је такође извршио лет. Бајконур је један од три космодрома на Земљи, одакле се лансирају свемирске летелице са астронаутима.
Кхан Схатир: Упечатљив пример модерне казахстанске архитектуре. Ова футуристичка зграда у облику бочно нагнутог шатора служиће као тржни и забавни центар. Кхан-Схатир отворен је 2010. године. У средини зграде налази се торањ повезан са челичним кабловима, на којем је затегнуто посебно прозирно платнo


Викишколарац:Европа/Швајцарска

Швајцарска је мала држава у западној Европи. Граничи се са Немачком, Аустријом, Италијом, Француском и Лихтенштајном. Главни град је Берн. Остали велики градови су Женева и Цирих. Швајцарска није чланица Европске уније. Валута Швајцарске је швајцарски франак.
1 Становништво
Становништво Швајцарске је нешто више од 8 милиона. Римокатолицизам је најраспрострањенија религија. Скоро 45 одсто становништва практикује римокатолицизам. Муслимани, православни хришћани и јудаизам су друге практиковане религије.
Швајцарска је вишејезична и има четири национална језика: немачки, француски, италијански и реторомански. Остали говорни језици су шпански, португалски и турски. Швајцарска има стопу писмености од скоро 100 одсто. Обавезно образовање је од 5 до 16 године.
Као и многе европске нације, Швајцарци су велики љубитељи фудбала, а национални тим има широку подршку. Многи Швајцарци такође прате хокеј на леду. Током последњих неколико година неколико швајцарских тенисера, попут Роџера Федерера и Мартине Хингис, вишеструко су били шампиони на гренд слем турнирима у појединачној конкуренцији. Један од најбољих клизача на свету је Швајцарац Стефан Ламбиел. Швајцарска је такође дом успешног једриличарског тима Алингија. Остали спортови у којима су Швајцарци били успешни укључују мачевање, кајак и кану на дивљим водама, хокеј на леду, одбојку на песку и скијање.
2 Знаменитости
Већина  туриста посећују  Швајцарску да би  уживали  у лепим призорима и чистом алпском ваздуху, a поред тога  буду задивљени  и културним  благом које се крије у швајцарским градовима. Места као што су Цирих, Женева, Базел и Луцем посетиоцима нуде  врхунске музеје, развијену уметничку сцену, добро очуване старе  грађевине , укусну храну и све друге лепоте које нуде историски градови  .
Главна туристичка атракција у Швајцарској су Алпи. Туристичке туре за посетиоце нуде вожње кроз планине и поред  језера , a постоји и велики број планинских стаза, као и места за камповање. Скијање је зими омиљена активност не само туристима, већ и Швајцарцима. Најпознатији ски центри  су Гринделвалд (Grindelwald), Гстад(Gstaad), Цермат (Zermatt) и наравночувено светско зимовалиште – Сент Мориц  (St Moritz) где се окупља светски „џет-сет“.
3 Историја
Швајцарска има дугу историју неутралности — није била у рату од 1815. године. Седиште је многих међународних организација, укључујући Црвени крст и Светску трговинску организацију. 1920. Швајцарска је приступила Лиги народа, а 1963. Савету Европе. Швајцарска није нападнута ни у једном од светских ратова. Током Другог светског рата, Немци су планирали да нападну Швајцарску, али никада нису.
4 Географија
Са површином од 41285 километара (15.940 квадратних миља), Швајцарска је релативно мала земља. Становништво обухвата око 8,4 милиона. Швајцарска је једна од најпланинскијих земаља Европе. Више од 70 одсто њене површине покривају Алпи. Највиша планина у Швајцарској је Монте Роса са 4.634 метра. Швајцарска се налази на граници највећих језера у Европи.
5 Клима
Лета су обично топла и влажна повремено са периодичним падавинама, тако да су идеална за пашњаке и испашу. Зиме у планинама се смењују са сунцем и снегом, док су у нижим пределима зими облачније и магловитије.


Алгоритми/Динамичко програмирање

Динамичко програмирање се може посматрати као оптимизациона техниказа одређене класе бектрекинг алгоритама где се под проблеми у више наврата решавају. Приметите да се израз динамичко у динамичком програмирању не сме мешати динамичким језицима за програмиање, као што су Scheme или Lisp. Нити би термин програмирање смео да се меша са чином писања кумпјутерских програма. У контексту алгоритама, динамичко програмирање се увек односи на технику попуњавања табеле вредностима које су израчунате од вредности других табела. (ово је динамичко јер се вредности у табели попуњавају од стране алгоритма базираног на осталим вредностима табеле, а програмирање је јер у смислу смештања ствари у табелу, као на пример, како се програмирање телевизија брине о томе кад ће се емитовати која емисија.)
1 Фибоначијеви бројеви
Пре него што ћемо представити технику динамичког програмирања, корисно је да најпре прикажемо сродну технику, која се зове меморизација, на примеру Фибоначијевих бројева. Оно што желимо да направимо је рутина која израчунава n-ти Фибоначијев број:
''// fib -- рачуна Fibonacci(n)''
function fib(integer ''n''): integer
По дефиницији, ''n''ти Фибоначијев број, у ознаци <math>\textrm{F}_n</math> је:
:<math>\textrm{F}_0 = 0</math>:<math>\textrm{F}_1 = 1</math>:<math>\textrm{F}_n = \textrm{F}_{n-1} + \textrm{F}_{n-2}</math>
Како бисмо направили добар алгоритам за налажење ''n''-тог Фибоначијевог броја? Почнимо са наивним алгоритмом, који кодира математичку дефиницију:
''// fib -- рачуна Fibonacci(n)''
function fib(integer ''n''): integer
assert (n >= 0)
if ''n'' == 0: return 0 fi
if ''n'' == 1: return 1 fi
return fib(''n'' - 1) + fib(''n'' - 2)
end
Приметите да је ово врло једноставан пример јер постоји математички израз за израчунавање <math>\textrm{F}_n</math>:
:<math>F(n) = {\phi^n - (1 -\phi)^{n} \over \sqrt{5</math>
Где је:
:<math>\phi = {1 + \sqrt{5} \over 2}</math>
Ова друга једначина је позната као златна размера Golden Ratio. Наиме, програм би могао ефикасно да рачуна <math>\textrm{F}_n</math> чак и за веома велико ''n''. Међутим, битно је да се разуме због чека је овај алгоритам толико неефикасан.
Како бисмо анализирали време потребно за извршавање кода fib , погледаћемо стабло позива за нешто тако мало као што је шести Фибоначијев број:
Сваки лист из стабла позива има ведност 0 или 1, и сума ових вредности је коначни резултат. Тако, за било које ''n'', број листова у стаблу позива је уствари <math>\textrm{F}_n</math>. Затворена форма на говори да је број листова у fib(''n'') приближно једнак:
:<math>\left(\frac{1 + \sqrt{5{2}\right)^n\approx 1.618^n = 2^{\lg (1.618^n)} = 2^{n \lg (1.618)} \approx 2^{0.69 n}.</math>
( Уочите алгебарску манипулацију коришћену у изразу изнад како би база експонента била једнака броју 2.)
Ово значи да има превише листова, посебно ако се узму у обзир понављани шаблони који се налазе у стаблу позива на слици изнад.
Једна оптимизација коју можемо да направимо је да сачувамо резултат у табелу кад се израчуна, тако да се један исти резултат рачуна само једном. Оптимизациони процес се зове меморизација и прилагођен је следећој методологији:
Методологија меморизације# Почети са бектрекинг алгоритмом
# Потражити проблем у табели; Ако постоји валидан улаз у табелу за тај проблем, вратити ту вредност
# У супротном, прорачунати проблем рекурзивно, и затим ставити резултат у табелу пре враћања вредности
returning the value
Узети у обзир решење презентовано у поглављу бектрекинг, за проблем најдуже заједничке под секвенце. Током извршавања тог алгоритма, многи заједнички под проблеми су израчунавани више пута. Као оптимизацију, можемо израчунати ове под проблеме једном, а затим запамтити резултате да би се касније прочитали. Рекурзивни алгоритам са меморизацијом се може изврнути у итеративни алгоритам који попуњава табелу решења под проблема. Неки од решених под проблема можда неће бити потребни за коначно решење (овде се динамичко програмирање разликује од меморизације), али динамичко програмирање може бити веома ефикасно јер његова итеративна верзија боље користи кеш меморију и има мањи вишак позива.
Асимптотски, динамичко програмирање и меморизација имају исто комплкесност.
Дакле, како би програм бројева радио користећи меморизацију? Посматрајмо следећи програм (''f''[''n''] садржи ''n''-ти Фибоначијев број ако је он израчунат, у супротном, садржи вредност -1):
function fib(integer ''n''): integer
if ''n'' == 0 or n == 1:
return ''n''
else-if ''f''[''n''] != -1:
return ''f''[''n'']
else
''f''[''n''] = fib(''n'' - 1) + fib(''n'' - 2)
return ''f''[''n'']
fi
end
Код би требало да буде поприлично очигледан. Ако је вредност fib(n) већ израчуната, онда је она запамћена у f[n] и затим враћена уместо да се поново рачуна. Ово значи да се све копије из стабала под позива уклањају из калкулације.
Вредности у плавим правоугаоницима су вредности које су већ израчунате и позиви би онда могли да се прескоче. Овај алгоритам је много бржи од обичног рекурзивног алгоритма. Како се свака вредност мања од n рачуна само једном, први пута када с епокрене програм, асимптотско време извршавање кода је <math>O (n)</math>. Сваки други позив ће имати <math>O (1)</math> време извшавања, јер су вредности већ израчунате ( под претпоставком да је аргумент сваког позива суб секвенце мањи од n).
Овај алгоритам користи много меморије. Када рачунамо fib(n), вредности fib(0) до fib(n) се складиште у главну меморију. Да ли ово може да се унапреди? Да, може, мада ће време извршавања суб секвенцијалних позива да се изгуби јер вредности нису меморисане. Како вредност fib(n) зависи само од вредности fib(n-1) и fib(n-2), остале вредности можемо одбацити тако што идемо од дна ка врху. Ако желимо да израчунамо fib(n), прво израчунамо fib(2)=fib(0) + fib(1). Затим рачунамо fib(3) тако што саберемо fib(1) и fib(2). После тога fib(0) и fib(1) могу да се одбац, јер нам нису потребни за рачунање нових вредности. Од fib(2) и fib(3) рачунамо fib(4) и одбацујемо fib(2), затим рачунамо fib(5) и одбацујемо fib(3), итд. Код за ово изгледа овако:
function fib(integer ''n''): integer
if ''n'' == 0 or n == 1:
return ''n''
fi
let ''u'' := 0
let ''v'' := 1
for ''i'' := 2 to ''n'':
let ''t'' := ''u'' + ''v''''u'' := ''v''''v'' := ''t''
repeat
return ''v''
end
Можемо да модификујемо код да складишти вредности у низ за под секвенцијалне позиве, али поента је у томе да не морамо. Овај метод је типичан за динамичко програмирање. Прво идентификујемо који под проблеми треба да се реше како би се решио целокупан проблем, а затим рачунамо вредности од дна ка почетку користећи итеративни процес.
2 Најдужа заједничка под секвенца (верзија са динамичким програмирањем)
Ово ће нас подсетити на бектрекинг верзију, а затим ћемо је унапредити уз помоћ меморизације. Коначно, рекурзивни алгоритам ће постати итеративан и биће право решење коришћењем динамичког програмирања.
3 Ланчано множење матрица
Замислимо да треба да помножимо серију од <math>n</math> матрица <math>M_1,\ldots, M_n</math> како бисмо формирали матрицу производа <math>P</math>:
:<math>P = M_1\cdot M_2 \cdots M_{n-1}\cdot M_n</math>
Ово ће захтевати <math>n-1</math> множење, али који је најбржи начин за добијање овог производа? Множење матрица је асоцијативно, тј.:
:<math>(A\cdot B)\cdot C = A\cdot (B\cdot C)</math>
За свако <math>A, B, C</math>, тако да можемо да бирамо које множење ћемо прво да обавимо. ( Приметите да множење матрица није комутативно, тј. ''не важи''<math>A\cdot B = B\cdot A</math>.)
Како можемо множити само две матрице у тренутку, производ <math>M_1\cdot M_2\cdot M_3\cdot M_4</math> може бити подељен на следеће начине:
:<math>((M_1 M_2) M_3) M_4</math>:<math>(M_1 (M_2 M_3)) M_4</math>:<math>M_1 ((M_2 M_3) M_4)</math>:<math>(M_1 M_2) (M_3 M_4)</math>:<math>M_1 (M_2 (M_3 M_4))</math>
Две матрице <math>M_1</math> и <math>M_2</math> могу да се множе само ако је број колона једне матрице једнак броју редова друге. Број редова <math>M_1</math> њиховог производа биће једнак броју редова прве матрице, а број колона ће бити једнак броју колона друге матрице. Дакле, ако су димензије <math>M_1</math><math>a \times b</math> и <math>M_2</math> има димензије <math>b \times c</math> њихов производ ће имати димензије <math>a \times c</math>.
За множење две матрице, користимо функцију која се зове множење матрица, која узима две матрице и враћа њихов производ. За сад нећемо причати о имплементацији ове функције јер то није циљ овог поглавља (како најбрже помножити две матрице је проблем који се интензивно изучава већ неколико година). Време које је овој функцији потребно да помножи две матрице димензија <math>a \times b</math> и <math>b \times c</math> је пропорционално броју скаларних множења, који је пропорционалан <math>a b c</math>. Тако да је подела производа већег броја матрица битна: рецимо да имамо, на пример три матрице <math>M_1</math>, <math>M_2</math> и <math>M_3</math>. <math>M_1</math> има димензије <math>5 \times 100</math>, <math>M_2</math>, има димензије <math>100 \times 100</math> и <math>M_3</math> има димензије <math>100 \times 50</math>. Хајде да поделимо овај производа на два могућа начина и да видимо који начин захтева најмању количину множења. Та два начина су следећи:
:<math>((M_1 M_2) M_3)</math>, и
:<math>(M_1 (M_2 M_3))</math>.
Формирање производа на први начин захтева 75000 скаларних множења (5*100*100=50000 за формирање производа <math>(M_1 M_2)</math> и још 5*100*50=25000 за последња множења.) Ово може да делује као велики број, али у поређењу са 525000 скаларних множења која су потребна за рачунање проивода на други начин (50*100*100=500000 плус 5*50*100=25000) је занемарљиво! Одавде можете видети како је избор начина поделе производа матрица веома важан: замислите шта би се десило кад би требало да се израчуна производ 50 матрица!
4 Формирање рекурзивног решења
Уочите да се бавимо налажењем броја потребних скаларних множења, уместо поретка. Ово је због тога што, кад нађемо добар алгоритам за налажење количине множења, креирање алгоритма за поделу производа постаје тривијално. Ово ће бити поменуто на крају поглавља.
Дакле, како би алгоритам за оптималнии поделу производа изгледао? По наслову поглавља, да је у питању метод динамичког програмирања. Дакле како би метод динамичког програмирања радио? Како су алгоритми динамичког програмирања базирани на оптималној под структури, шта би била оптимална под структура за овај проблем?
Замислимо да оптимална подела производа
:<math>M_1 M_2 \dots M_n</math>
Дели производ код k-те матрице:
:<math>(M_1 M_2 \dots M_k)(M_{k+1} M_{k+2} \dots M_n)</math>.
Онда оптимално решење садржи оптимална решења за два под проблема
:<math>(M_1 \dots M_k)</math>:<math>(M_{k+1} \dots M_n)</math>
Ово је у сагласности са фундаменталним принципом динамичког програмирања, решење проблема зависи од решења проблема мањих под проблема.
Рецимо да је потребно <math>c(n)</math> скаларних множења како би се помножиле матрице <math>M_n</math> и <math>M_{n+1}</math>, и <math>f(m,n)</math> је број скаларних множења када се користи оптимална подела производа матрица <math>M_m \dots M_n</math>. Дефинисање <math>f(m,n)</math> је први корак ка решењу.
Када је <math>n-m=1</math>, формулација је тривијална; то је само <math>c(m)</math>. Али шта је када је дистанца већа? Користећи обсервацију одозго, можемо да дођемо до формулације. Претпоставимо да оптимално решење проблема дели производ код матрица k и k+1 (на пример, <math>(M_m \dots M_k)(M_{k+1} \dots M_n)</math>) онда је број скаларних множења једнак:
:<math>f(m,k) + f(k+1,n) + c(k)</math>
То је време потребно за формирање првог производа, другог производа и време потребно за формирање коначног производа. Али која је ова оптимална вредност k? Одговор је, наравно, вредност за коју формула одозго има минималну вредност. На тај начин можемо формирати комплетну дефиницију функције:
:<math>f(m,n) = \begin{cases} \min_{m \le k < n}f(m,k) + f(k+1,n) + c(k) & \mbox{if } n-m>1 \\ 0 & \mbox{if } n=m\end{cases}</math>
Рекурзивно решење би изгледало овако:
function f(''m'', ''n'') {
if ''m'' == ''n''
return 0
let ''minCost'' := <math>\infty</math>
for ''k'' := ''m'' to ''n'' - 1 {
v := f(''m'', ''k'') + f(''k'' + 1, ''n'') + ''c''(''k'')
if ''v'' < ''minCost''''minCost'' := ''v''
}
return ''minCost''
}
Ово једноставно решење, на жалост, није добро. Користи много времена да изнова врши прорачуне и његово време извршавања је експоненцијално.
Користећи исту адаптацију као горе, добијамо:
function f(''m'', ''n'') {
if ''m'' == ''n''
return 0
else-if ''f''[''m,n''] != -1:
return ''f''[''m,n'']
fi
let ''minCost'' := <math>\infty</math>
for ''k'' := ''m'' to ''n'' - 1 {
v := f(''m'', ''k'') + f(''k'' + 1, ''n'') + ''c''(''k'')
if ''v'' < ''minCost''''minCost'' := ''v''
}
''f''[''m,n'']=minCost
return ''minCost''
}
5 Парсирање било које граматике без контекста
Специјални случајеви граматика без контекста се могу парсирати много ефикасније него овом техником, али уопштено, динамичко програмирање је једини начин.


Викишколарац:Европа/Молдавија

Молдавија је држава у источној Европи. Главни град Кишињев на 47°0´N 28°55´E. У Молдавији има 2.168 милиона становника. Њихов службени језик је румунски.
1 Историја Молдавије
Молдавија је држава која раније није постојала, већ је чинила државу Румунију. Молдавија је у периоду од 1944. до 1991. године била у саставу Совјетског Савеза, данас  јесамостална држава под именом Република Молдавија. Средином 14. века Молдавија је постала кнежевина, која је пропала 1812. године под влашћу руског цара Александра 1. Kао независна држава постоји од 1991. године под именом Република Молдавија, када се Молдавска совјетска република одвојила током распада Совјетског Савеза и прогласила независност. Међутим, политички развој земље је отежан због постојећег свађе са Придњестровском Републиком. Независност Републике Молдавије је проглашена 27. августа 1991. године.
2 Географија Молдавије
Молдавија се налази у источној Европи. Граничи се са Румунијом и Украјном. Њен главни град је Кишињев, а њена површина износи 33.846 километара квадратних. Молдавија је претежно брежуљкаста, а највиши делови су њени централни делови.
Највећа река је Дњестар преко које Молдавија посредно излази на Црно море. Молдавија излази на Дунав ширином од 480 метара. У насељу Ђурешт се налази једина лука на Дунаву.
Клима је континентална, са јаким зимама са снегом и топлим летима која су углавном кишовита. Река Дњестар је богата рибом, као што су шаран, смуђ, сом... У шумама се могу наћи веверице, вукови, лисице, јелени и дивљач.
3 Становништво Молдавије
Молдавију чини 2.168 милиона становника (по попису из 2020. године).
Будући да је Молдавија била на путу бројних освајача, постала је мешавина народа. У селима поред Дњестра живе Молдавци, Украјинци и Бугари, сви искусни баштовани и воћари. Земља је густо насељена, а сеоско становништво чини више од половине укупног становништва. Основна админитративно територијална организација Молдавије обухвата: рејоне, градове (и општине) и села. Становништво се непрестано исељава, а природни прираштај једва прелази нулу.
Молдавија има 66 градова, а од тога 13 има статус општине. Највећи градови су: Кишињев, Балци, Тирасполи, Бњндер, Рибница, Кахул, Унгени, Сорока, Орхеј и Комрат.
Службени језик Молдавије је румунски језик. Православна вера је посебно важна за Молдавију, где се више од деведесет посто становника изјашњава као православни. Молдављани нису најбољи, а ни најгори у спорту. Они су 2012 године освојили две бронзе на летњим Олимпијским играма, а на зимским Олимпијским играма никада нису освојили медаљу. Такође нису били успешни на Евровизији 2021. године.
4 Знаменитости Молдавије
У Молдавији највеће атракције чине њихови виногради, које доста људи посећује. Они се претежно баве виноградарством, тако да је то њихова највећа атракција. Туристи посећују у великом броју Национални музеј историје Молдавије. Музеј садржи више од 263.000 екпоната који говоре о наслеђу и историји земље. У музеју се чува пуно артефаката, наслеђе средњевековног периода.
* Вински подруми у Милести Мици
Недалеко од Кишињева, у месту Милести Мици, налазе се познати вински подруми, који су 2005. године уврштени у Гинисову књигу рекорда као највећи у Европи.
* Стари Орхеј
Музеј-резерват, смештен на живописном месту на удаљености од 60 км од главног града. Једно је од најпопуларнијих места у Молдавији.
Катедрала рођења Христа у Кишињеву, је у стилу руског класицизма, подигнута је у центру Кишињева у периоду од 1830. до 1836. године као део општег развоја града.


Kosovski ciklus

SMRT MAJKE JUGOVIĆA
Mili bože, čuda velikoga!
Kad se sleže na Kosovu vojska,
U toj vojsci devet Jugovića,
I deseti star Jug Bogdane.
Boga moli Jugovića majka,
Da joj Bog da oči sokolove
I bijela krila labudova,
Da odleti nad Kosovo ravno,
I da vidi devet Jugovića
I desetog starog Jug Bogdana.
Što molila, Boga domolila:
Bog joj dao oči sokolove
I bijela krila labudova;
Pa odletje na Kosovo ravno,
Mrtvih nađe devet Jugovića
I desetog starog Jug Bogdana,
I više njih devet bojnih koplja,
Na kopljima devet sokolova,
Oko koplja devet dobrih konja,
A pored njih devet ljutih lava.
Tad zavrišta devet dobrih konja,
I zalaja devet ljutih lava,
I zaklikta devet sokolova;
Al tu majka tvrda srca bila,
Da od srca suze ne pustila,
Već uzima devet dobrih konja,
I uzima devet ljutih lava,
I uzima devet sokolova,
Pa se vrati dvoru bijelome.
Daleko je snahe ugledale,
Malo bliže pred nju išetale:
zakukalo devet udovica,
Zaplakalo devet sirotica,
Zavrištalo devet dobrih konja,
Zalajalo devet ljutih pasa,
Zakliktalo devet sokolova;
I tu majka tvrda srca bila,
Da od srca suze nepustila.
Kad je bilo noći u ponoći,
Al’ zavrišta Damjanov zelenko;
Pita majka Damjanovu Ljubu:
“Snaho moja, ljubo Damjanova,
Što ono vrišti Damjanov zelenko?
Il’ je gladan pšenice bjelice,
Il je žedan vode sa Zvečana?”
Progovara ljuba Damjanova:
Svekrvice, majko Damjanova,
Nit’ je gladan šenice bjelice,
Nit je žedan vode sa Zvečana,
Već je njega Damjan naučio
Do po noći sitnu zob zobati,
Od ponoći na drum putovati:
Pa on žali svoga gospodara
Što ga nije na sebi donio!”
I tu majka tvrda srca bila,
Da od srca suze ne pustila.
Kad ujutru danak osvanuo,
Doletješe dva vrana gavrana,
Krvavijeh krila do ramena,
I krvavih nogu do koljena,
Oni nose ruku od junaka,
A na ruci burma pozlaćena,
Bacaju je u krioce majci.
Uze ruku Jugovića majka,
Okretala, prevrtala s njome,
Pa dozivlje ljubu Damjanovu:
“Snaho moja, ljubo Damjanova,
Bi l’ poznala čija j’ ovo ruka?”
Progovara ljuba Damjanova:
“Svekrvice, majko Damjanova,
Ovo j’ ruka našega Damjana,
Jera burmu ja poznajem, majko,
Burma sa mnom na venčanju bila.”
Uze majka ruku Damjanovu,
Okretala, prevrtala s njome,
Pak je ruci tiho besjedila:
“Moja ruko, zelena jabuko,
Gdje si rasla, gdje l’ si ustrgnuta!
A rasla si na kriocu mome,
Ustrgnuta na Kosovu ravnom!”
Nadula se Jugovića majka,
Nadula se,pa se i raspade
Za svojije devet Jugovića
I desetim starim-Jug Bogdanom.
CAR LAZAR I CARICA MILICA
Car Lazare sjede za večeru,
Pokraj njega carica Milica;
Veli njemu carica Milica:
“Car-Lazare, srpska kruno zlatna,
Ti polaziš sjutra u Kosovo,
S sobom vodiš sluge i vojvode,
A kod dvora nikog ne ostavljaš,
Care Lazo, od muškijeh glava,
Da ti može knjigu odnijeti
U kosovo i natrag vratiti;
Odvodiš mi devet mile braće,
Devet braće, devet Jugovića:
Ostavi mi brata bar jednoga,
Jednog brata sestri od zakletve!”
Njoj govori srpski knez Lazare:
“Gospo moja, carice Milice,
Koga bi ti brata najvoljela
Da t’ ostavim u bijelu dvoru?”
– “Ostavi mi Boška Jugovića.”
Tada reče srpski knez Lazare:
“Gospo moja, carice Milice,
Kada sjutra bijel dan osvane,
Dan osvane i ograne sunce,
I vrata se otvore na gradu,
Ti išetaj gradu na kapiju:
Tud će proći vojska na alaje,
Sve konjici pod bojnim kopljima,
Pred njima je Boško Jugoviću,
I on nosi krstaša barjaka;
Kaži njemu od mene blagoslov,
Nek da barjak kome njemu drago,
Pa nek s tobom kod dvora ostane.”
Kad ujutru jutro osvanulo
I gradska se otvoriše vrata,
Tad išeta carica Milica,
Ona stade gradu kod kapije:
Al’ eto ti vojske na alaje,
Sve konjici pod bojnim kopljima,
Pred njima je Boško Jugoviću
N alatu, vas u čistom zlatu,
Krstaš ga je barjak poklopio,
Pobratime, do konja alata:
Na barjaku od zlata jabuka,
Iz jabuke od zlata krstovi,
Od krstova zlatne kite vise,
Te kucaju Boška po plećima;
Primače se carica Milica,
Pa uhvati za uzdu alata,
Ruke sklopi bratu oko vrata,
Pa mu poče tiho govoriti:
“O moj brate, Boško Jugoviću,
Car je tebe mene poklonio
Da ne ideš na boj na Kosovo,
i tebe je blagosov kazao
Da daš barjak kome tebe drago,
Da ostaneš sa mnom u Kruševcu,
Da imadem brata od zakletve.”
Al’ govori Boško Jugoviću:
“Idi,sestro, na bijelu kulu;
A ja ti se ne bih povratio,
Ni iz ruke krstaš barjak dao,
Da mi care pokloni Kruševac;
Da mi reče družina ostala:
– “Gle strašivca Boška Jugovića!
On ne smjede poći u Kosovo
Za krst časni krvcu proljevati
I za svoju vjeru umrijeti!”
Pak proćera konja na kapiju.
Al’ eto ti starog Jug-Bogdana
I za njime sedam Jugovića,
Sve je sedam ustavljala redom,
Al’ nijedan ni gledati neće.
Malo vreme zatim postajalo,
Al’ eto ti Jugović-Vojina,
I on vodi careve jedeke,
Pokrivene suvijem zlatom,
Ona pod njim uhvati kulaša,
I sklopi mu ruke oko vrata,
Pa i njemu stade govoriti:
“O moj brate, Jugović-Vojine,
Car je tebe mene poklonio,
I tebe je blagosov kazao
Da daš jedek’ kome tebe drago,
Da ostaneš sa mnom u Kruševcu,
Da imadem brata od zakletve.”
Veli njojzi Jugović Vojine:
“Idi, sestro, na bijelu kulu;
Ne bih ti se, junak, povratio,
Ni careve jedeke pustio,
Da bih znao da bih poginuo!
Idem, sejo, u Kosovo ravno
Za krst časni krvcu prolijevati
I za vjeru s braćom umrijeti.”
Pak proćera konja na kapiju.
Kad to viđe carica Milica,
Ona pade na kamen studeni,
Ona pade, pak se obeznani.
Al’ eto ti slavnoga Lazara.
Kada viđe gospu Milicu,
Udriše mu suze niz obraze;
On s’ obzire s desna na lijevo,
Te dozivlje slugu Golubana:
“Golubane, moja vjerna slugo,
Ti odjaši od konja labuda,
Uzmi gospu na bijele ruke
Pak je nosi na tananu kulu;
Od mene ti Bogom prosto bilo,
Nemoj ići na boj na Kosovo,
Već ostani u bijelu dvoru!“
Kad to začu sluga Golubane,
Proli suze niz bijelo lice,
Pa odsjede od konja labuda,
Uze gospu na bijele ruke,
Odnese je na tananu kulu;
Al’ svom srcu odoljet’ ne može
Da ne ide na boj na Kosovo,
Već se vrati do konja labuda,
Posjede ga, ode u Kosovo.
Kad je sjutra jutro osvanulo,
Dolećeše dva vrana gavrana
Od Kosova polja širokoga,
I padoše na bijelu kulu,
Baš na kulu slavnog Lazara,
Jedan grakće, drugi progovara:
“Da l je kula slavnog kneza lazara,
Il u kuli niđe nikoga nema?”
To iz kule nitko ne čujaše
Već to čula carica Milica.
Pa izlazi pred bijelu kulu,
Ona pita dva vrana gavrana:
“Oj Boga vam, dva vrana gavrana!
“Otkuda ste jutros polećeli?
“Nijeste li od polja Kosova?
“Viđeste li dvije silne vojske?
“Jesu li se vojske udarile?
“Čija li je vojska zadobila?”
Al’ govore dva vrana gavrana:
“Oj Boga nam, carice Milice!
“Mi smo jutros od Kosova ravna,
“Viđeli smo dvije silne vojske;
“Vojske su se juče udarile,
“Obadva su cara poginula;
“Od Turaka nešto i ostalo,
“A od Srba i što je ostalo,
“Sve ranjeno i iskrvavljeno.”
Istom oni tako besjeđahu,
Al’ eto ti sluge Milutina,
Nosi desnu u lijevoj ruku,
Na njemu je rana sedamnaest,
Vas mu konjic u krv ogreznuo;
Veli njemu gospođa Milica:
“Što je, bolan, slugo Milutine?
“Zar izdade cara na Kosovu?”
Al’ govori sluga Milutine:
“Skin’ me, gospo, sa konja viteza,
“Umij mene studenom vodicom,
“I zalij me crvenijem vinom;
“Teške su me rane osvojile.”
Skide njega gospođa Milica,
I umi ga studenom vodicom,
I zali ga crvenijem vinom.
Kad se sluga malo povratio,
Pita njega gospođa Milica:
“Što bi, slugo, u polju Kosovu?
“Đe pogibe slavni kneže Lazo?
“Đe pogibe stari Jug Bogdane?
“Đe pogibe devet Jugovića?
“Đe pogibe Miloš vojevoda?
“Đe pogibe Vuče Brankoviću?
“Đe pogibe Banović Strahinja?”
Tada sluga poče kazivati:
“Svi ostaše, gospo, u Kosovu.
“Đe pogibe slavni knez Lazare,
“Tu su mnoga koplja izlomljena,
“Izlomljena i Turska i Srpska,
“Ali više Srpska, nego Turska,
“Braneć’, gospo, svoga gospodara,
“Gospodara, slavnog knez:Lazara.
“A Jug ti je, gospo, poginuo
“U početku, u boju prvome.
“Pogibe ti osam Jugovića,
“Đe brat brata izdati ne šćede,
“Dokle gođe jedan tecijaše;
“Još ostade Boško Jugoviću,
“Krstaš mu se po Kosovu vija;
“Još razgoni Turke na buljuke,
“Kao soko tice golubove.
“Đe ogreznu krvca do koljena,
“Tu pogibe Banović Strahinja.
“Miloš ti je, gospo, poginuo
“Kod Sitnice kod vode studene,
“Đeno mlogo Turci izginuli;
“Miloš zgubi Turskog car:Murata
“I Turaka dvanaest hiljada;
“Bog da prosti, ko ga je rodio!
“On ostavi spomen rodu Srpskom,
“Da se priča i pripovijeda
“Dok je ljudi i dok je Kosova.
“A što pitaš za prokletog Vuka,
“Proklet bio i ko ga rodio!
“Prokleto mu pleme i koljeno!
“On izdade cara na Kosovu
“I odvede dvanaest hiljada,
“Gospo moja! ljutog oklopnika.”
KOSOVKA DEVOJKA
Uranila Kosovka devojka,
Uranila rano u nedelju,
U nedelju prije jarka sunca;
Zasukala bijele rukave,
Zasukala do belih lakata;
Na plećima nosi hleba bela,
U rukama dva kondira zlatna,
U jednome hlađane vodice,
U drugome rumenoga vina;
Ona ide na Kosovo ravno,
Pa se šeće po razboju mlada,
Po razboju čestitoga kneza,
Te prevrće po krvi junake:
Kog junaka u životu nađe,
Umiva ga hlađanom vodicom,
Pričešćuje vinom crvenijem
I zalaže hlebom bijelijem.
Namera je namerila bila
Na junaka Orlovića Pavla,
Na kneževa mlada barjaktara:
I njega je našla u životu,
Desna mu je ruka odsečena
I lijeva noga do kolena;
Vita su mu rebra izlomljena:
Vide mu se džigerice bele;
Izmiče ga iz te mnoge krvce,
Umiva ga hlađanom vodicom,
Pričešćuje vinom crvenijem
I zalaže hlebom bijelijem.
Kad junaku srce zaigralo,
Progovara Orloviću Pavle:
“Sestro draga, Kosovko devojko,
Koja ti je golema nevolja
Te prevrćeš po krvi junake?
Koga tražiš po razbopju mlada:
Ili brata, ili bratučeda,
Al’ po grehu stara roditelja?”
Progovara Kosovka devojka:
“Dragi brato, delijo neznana,
Ja od roda nikoga ne tražim:
Niti brata, niti bratučeda,
Ni po grehu stara roditelja.
Mož li znati, delijo neznana,
Kad knez Laza pričešćiva vojsku
Kod prekrasne Samodreže crkve
– Tri nedelje tridest kaluđera?
Sva se srpska pričestila vojska,
Najposlije tri vojvode bojne:
Jedno jeste Milošu vojvoda,
A drugo je Kosančić Ivane,
A treće je Toplica Milane;
Ja se onde desih na vratima,
Kad se šeta vojvoda Milošu,
Krasan junak na ovom svetu,
Sablja mu se po kaldrmi vuče,
Svilen kalpak, okovano perje;
Na junaku kolasta azdija,
oko vrata svilena marama;
Obazre se i pogleda na me,
S sebe skide kolastu azdiju,
S sebe skide, pa je meni dade:
– “Na devojko, kolastu azdiju,
Po čemu ćeš mene spomenuti,
Po azdiji po imenu mome:
Evo t’ idem poginuti, dušo,
U taboru čestitoga kneza;
Moli boga, draga dušo moja,
Da ti s’ zdravo iz tabora vratim,
A i tebe dobra sreća nađe,
Uzeću te za Milana moga,
Za Milana Bogom pobratima,
Koj’ je mene Bogom pobratio,
Višnjim Bogom i svetim Jovanom;
Ja ću tebi kum venčani biti.”
Za njim ide Kosančić Ivane,
Krasan junak na ovome svetu,
Sablja mu se po kaldrmi vuče,
Svilen kalpak, okovaljno perje;
Na junaku kolasta azdija,
Oko vrata svilena marama,
Na ruci mu burma pozlaćena;
Obazre se i pogleda na me,
S ruke skide burmu pozlaćenu,
S ruke skide pa je meni dade:
– “Na devojko, burmu pozlaćenu,
Po čemu ćeš mene spomenuti,
A po burmi po imenu mome:
Evo t’ idem poginuti, dušo,
U taboru čestitoga kneza;
moli Boga, moja dušo draga,
Da ti s’ zdravo iz tabora vratim,
A i tebe dobra sreća nađe,
Uzeću te za Milana moga,
Za Milana Bogom pobratima,
Koj’ je mene Bogom pobratio,
Višnjim Bogom i svetim Jovanom;
Ja ću tebi ručni dever biti.”
Za njim ide Toplica Milane,
Krasan junak na ovome svetu,
Sablja mu se po kaldrmi vuče,
Svilen kalpak, okovano perje;
Na junaku kolasta azdija
Oko vrata svilena marama,
Na ruci mu koprena od zlata;
Obazre se i pogleda na me,
S ruke skide koprenu od zlata,
S ruke skide, pa je meni dade:
– “Na devojko, koprenu od zlata,
Po čemu ćeš mene spomenuti,
Po kopreni po imenu mome:
Evo t’ idem poginuti, dušo,
U taboru čestitoga kneza;
Moli Boga, moja dušo draga,
Da ti s’ zdravo iz tabora vratim,
Tebe, dušo, dobra sreća nađe,
Uzeću te za vernu ljubovcu.”
I odoše tri vojvode bojne:
Njih ja danas po razboju tražim.”
Al’ besedi Orloviću Pavle:
“Sestro draga, Kosovko devojko,
Vidiš, dušo, ona koplja bojna,
Ponajviša a i ponajgušća:
Onde j’ pala krvca od junaka,
Ta dobrome konju do stremena,
Do stremena i do uzenđije,
A junaku od svilena pasa,
– Onde su ti sva tri poginula!
Već ti idi dvoru bijelome,
Na krvavi skuta i rukava.”
Kad devojka saslušala reči,
Proli suze niz bijelo lice,
Ona ode svom bijelu dvoru,
Kukajući iz bijela grla:
“Jao, jadna, hude sam ti sreće!
Da se, jadna, za zelen bor ‘vatim,
I on bi se zelen osušio!”


LaTeX/PSTricks

PSTricks је сет екстензија. Основни пакет је pstricks, остали пакети се могу учитати када су потребни.
Екстензија xcolor учитава се заједно са PSTricks, те нема потребе да је ручно убацујете.
PSTricks има једну техничку особину: интерно користи PostScript, одатле име. Те не можете користити pdftex или pdflatex компaјлере, треба да користите dvips да бисте добили ваљан документ. Још увек је могуће добити PDF из PS фајлова захваљујући ps2pdf. Такође постоји могућност коришћења PDFTricks екстензије, што омогућава коришћење pdflatex заједно са PSTricks командама.
Међутим, ако сте инсталирали овај пакет xetex-pstricks, можете користити pstricks са xetex или xelatex без модификовања изворног фајла.
1 pspicture окружење
PSTricks команде обично су смештене у pspicture окружењу.
\begin{pspicture}(x1,y1)
% ...
\end{pspicture}
Први аргумент између заграда прецизира координате горњег десног угла слике. Доњи леви угао је на (0,0) и постављен је код референтне тачке следећег карактера у LaTeX документу.
Такође је могуће прецизирање координата (x0,y0) доњег левог угла:
\begin{pspicture}(x0,y0)(x1,y1)
% ...
\end{pspicture}
Те је величина слике ''(x1-x0)x(y1-y0)''. Основна јединица дужине за координате је (cm); ово се може променити са \psset, као у
\psset{unit=1bp}. Свака TeX димензија је дозвољена.
2 Фундаментални објекти
2.1 Линије и полилиније
Обична линија се штампа са
\psline(x0,y0)(x1,y1)
Да добијете вектор, додајте стрелицу као параметар:
\psline{->}(x0,y0)(x1,y1)
Можете додати колико желите тачака да бисте добили полилинију:
\psline(x0,y0)(x1,y1)(x2,y3)…(xn,yn)
Да бисте добили заобљене углове, додајте следећу опцију:
\psline[linearc=0.2]{->}(0,0)(2,1)(1,1)
или
\psline[linearc=0.2,arrows=->](0,0)(2,1)(1,1)
2.2 Правоугаоници
\psframe(x0,y0)(x1,y1)
\psframe*(x0,y0)(x1,y1)
Верзија са звездицом штампа поље правоугаоника.
Користите следећи параметар да бисте добили заобљене углове:
\psframe[framearc=0.2](x0,y0)(x1,y1)
2.3 Многоуглови
Многоуглови су увек затворени. Синтакса је иста као за \psline:
\pspolygon(x0,y0)(x1,y1)(x2,y2)...(xn,yn)
Као и код правоугаоника, верзија са звездицом штампа поље многоуника. И linearc=0.2 ће штампати заобљене углове.
2.4 Кругови, лук и елипсе
Верзија са звездицом испуњава облик.
За кругове, треба да задате координате центра и полупречник:
\pscircle(x,y){r}
Да бисте ограничили цртање на лук, додајте почетне и крајње вредности углова изражене у тригонометријској нотацији:
\psarc(x,y){r}{angle1}{angle2}
Коначно, елипсе:
\psellipse(x,y)(horizontal_axis,vertical_axis)
2.5 Криве
\psparabola(x0,y0)(x1,y1)
ће штампати симетричну параболу са вертикалном асимптотом, са највишом ''(x1,y1)'' и најнижом (x0,y0) тачком.
Користите \psbezier да бисте штампали Безијерове криве са произвољним бројем контролних тачака. Лукови имају највише 4 контролне тачке. Користите showpoints=true опцију за штампање контролних тачака и тангенти.
Користите \pscurve за штампање интерполације унетих тачака.
\psecurve команда изоставља први и последњи лук.
3 Текст
Користите
\rput(x,y){text}
за штампање текста. Унесите угао ротације текста.
\rput{angle}(x,y){text}
Можете да доделите сидро текста које ће бити на одређеној координати.
\rput[t]{45}(5,5){text}
Доступна сидра:
* B, Bl, Br: основна линија центар, лево и десно.
* t, tl, tr: горе центар, лево и десно.
* b, bl, br: доле центар, лево и десно.
Такође постоји и \uput команда са даљим опцијама:
\uput{distance}[angle](x,y){text}
distance параметар представља удаљеност од координате.
PSTricks долази са неколико стилова за оквир текста.
* \psframebox{text}: правоугаоник.
* \psdblframebox{text}: дупли правоугаоник.
* \psshadowbox{text}: осенчен правоугаоник.
* \pstcirclebox{text}: круг.
* \psovalbox{text}: овал.
* \psdiabox{text}: дијамант.
* \pstribox{text}: троугао.
Пример:
\rput(5,5){\psdiabox*[fillcolor=green]{text
Коришћењем pst-text екстензије, могуће је нацртати путању текста.
\pstextpath{shape}{text}
За штампање пратеће путање ткста ез штампања пута, треба да користите \psset{linestyle=none}.
Пример:
\usepackage{pst-text}
% ...
\begin{pspicture}(5,5)
\psset{linestyle=none}
\pstextpath{\psline(0,0)(1,1)(2,0)}{triangle text}
\end{pspicture}
4 Мреже
Без параметра, \psgrid команда ће штампати мрежу свуда по ''pspicture'', са размаком од 0.2 (''т.ј.'' 2mm). Можете прецизирати параметре:
*\psgrid(xmax,ymax): штампа мрежу од ''(0,0)'' до ''(xmax,ymax)''.
*\psgrid(xmin,ymin)(xmax,ymax): штампа мрежу од ''(xmin,ymin)'' до ''(xmax,ymax)''.
*\psgrid(x0,y0)(xmin,ymin)(xmax,ymax): штампа мрежу од ''(xmin,ymin)'' до ''(xmax,ymax)'', један од чворова се налази на ''(x0,y0)''.
*griddots=value: пуна линија за обележавање замењена је испрекиданом линијом. ''value'' је број тачака при обележавању.
*subgriddots=value: као и griddots али за суб-обележавање.
*gridcolor=color,subgridcolor=color: боја за главно обележавање и за суб-обележавање.
*gridwidth=value,subgridwidth=value: ширина линија.
*subgriddiv=value: број суб-обележавања између два главна обележавања.
*gridlabels=value: величина бројева у опису.
*ticksize=value: самообјашњиво.
*ticksize=valueneg valuepos: исто као горе наведено, али ''valueneg'' прецизира величину за негативне координате, ''valuepos'' за позитивне.
*ticklinestyle=value: самообјашњиво. ''value'' може бити једна од чврста, испрекидана, dotted. ово је корисно за велика обележавања (''т.ј.''ticksize је велико).
;Пример
\psgrid[griddots=5, subgriddiv=0, gridlabels=0pt](-1,-1)(5,5)
;Осе
Ако желите да додате осе, користите pstricks-add екстензију са следећим командама:
\psaxes(xmin,ymin)(xmax,ymax)
\psaxes(x0,y0)(xmin,ymin)(xmax,ymax)
''(xmin,ymin)'' и ''(xmax,ymax)'' што је екстремна вредност, ''(x0,y0)'' што представља интерсекцију.
;Опције
*Dx=value и Dy=value дефинише размак између обележавања.
*comma даје Вам могућност да користите зараз као децимални размак.
* Као и за линије, {->} додаје стрлице на осе.
;Пример
\usepackage{pstricks-add}
% ...
\begin{pspicture}(-1,-1)(5,5)
\psaxes[comma,Dx=0.5,Dy=0.5]{->}(0,0)(3,3)
\end{pspicture}
5 Генерички параметри
5.1 Сви облици
Ово треба убацити у угласте заграде.
*linewidth=value: ако је ''value'' бездимензионо, онда се користи основна јединица.
*linecolor=color: ''боја'' се дефинише са xcolorpackage.
*linestyle=value: ''value'' је једна од dashed,dotted.
*doubleline=true.
*showpoints=true: истиче тачке.
**dotscale=value прецизира величину тачке.
**dotstyle=value где ''value'' је једно од:
*** *: disc
*** o: circle
*** +,x: cross
*** square, squarre*: starred version is filled.
*** diamond, diamond*
*** triangle, triangle*
*** etc.
На пример
\pscircle[linewidth=0.2,linestyle=dashed,linecolor=blue](0,0){1}
Да бисте применили параметре на глобално окружење:
\psset{linewidth=0.2,linestyle=dashed,linecolor=blue}
\pscircle(0,0){1}
Команда Вам такође дозвољава да промените основне јединице за дужину.
*unit=value*xunit=value и yunit=value''value'' је број са или без јединице. Ово мења величину цртежа, али не и ширину линија.
5.2 Отворени облици
Можете дефинисати екстрем (линије, полилиније, лука, итд.) са опционалним параметром {symbol1-symbol2}. Постоји пристојна листа параметара.
* < или >: arrow.
* << или >>: double arrow.
* |: bar.
* |*: centered bar.
* oo: circle.
* o: centered circle.
* **: disk.
* *: centered disk.
* |< или >|: arrow plus bar.
* cc: rounded extreme.
* c: centered rounded extreme.
Пример:
\psline
=== Затворени облици ===
За затворене облике треба да дефинишете стил испуњења.
* fillstyle=value: шаблон. Могуће вредности: crosshatch, crosshatch*, vlines, vlines*, hlines, hlines*, solid.
*fillcolor=color.
*hatchcolor=color.
*hatchwidth=value.
*hatchsep=value.
*hatchangle=value.
Пример:
\pscircle[hatchcolor=blue,fillstyle=vlines](0,0){1}
6 Локација објекта
Команда \rput и \uput могу се користити за померање објекта.
;Пример
\begin{pspicture}(5,5)
\psline{->}(0,0)(1,1)
\rput(1,1){\psline{->}(0,0)(1,1)}
\end{pspicture}
или
\begin{pspicture}(5,5)
\psline{->}(0,0)(1,1)
\psline{->}(1,1)(2,2)
\end{pspicture}
Можете понављати операцију са \multirput:
\multirput(x0,y0)(xoffset, yoffset){times}{object}
Можете користити исте опције као и код \rput:
\multirput[reference]{angle}(x0,y0)(xoffset, yoffset){times}{object}
Без текста али само са графиком, можете користити \multips команду:
\multips(x0,y0)(xoffset, yoffset){times}{object}
\multips{angle}(x0,y0)(xoffset,yoffset){times}{object}
7 PDFTricks екстензија
Оригинални PSTricks пакет не ради са pdflatex, али срећом PDFTricks нам дозвољава да заобиђемо ову лимитацију.
;Коришћење
* Декларишите PDFTricks пакет у преамбули.
* Поставите све PSTricks екстензије у psinputs окружење; поставите све PSTricks команде у pdfpic окружење.
* Компајлујте pdflatex -shell-escape <file>.
-shell-escape параметар укључује позиве команди љуске. За PDFTricks је потребно, да би радило.
;Example
\documentclass{article}
\usepackage{pdftricks}
\begin{psinputs}
\usepackage{pstricks}
\usepackage{multido}
\end{psinputs}
% ...
\begin{document}
% ...
\begin{pdfpic}
\psset{unit=\linewidth}
\begin{pspicture}(0,0)(10,10)
[...]
\end{pspicture}
\end{pdfpic}
% ...
\end{document}
Још један начин да користите PSTricks са pdflatex је pst-pdf пакет.
en:LaTeX/PSTricks


Викишколарац:Европа/Русија

Русија је највећа земља на свету која покрива 17. 125 191 квадратних километара и обухвата једну осмину Земље. Простире се преко целе северне Азије и већег дела источне Европе, дели се на једанаест временских зона и граничи се са шеснаест држава, што је више од било које земље на свету. Она је девета земља по броју становника и најмногољуднија земља у Европи. Москва је главни град и највећи град у Европи, док је Санкт Петербург други по величини.
1 Историја
Историја Русије почиње са источним Словенима. Почетком руске историје сматра се успостављање Руске државе на северу 862. године којом су владали Варјази. Стара Ладога и Новгород су постали први већи градови. Новгородски кнез Олег је заузео Кијев и ујединио северне и јужне земље источних Словена. Држава је усвојила хришћанство из Византије,  што дефинисало руску културу за следећи миленијум. Кијевска Русија се распала у 13. веку.
После 13. века Москва је постала политички и културни центар. Велика московска кнежевина је временом прерасла у велико Руско царство, које се простирало од Пољске на западу до Тихог океана на истоку. Најзначајнији владари су били Иван III, Иван IV Грозни, Михаил Романов. На престо је 1682. године дошао Петар Велики, највећи руски владар свих времена. Да би Русији приближио европску цивилизацију, Петар је увео европски начин одевања и понашања. Увео је јулијански календар, унапредио наставу физике, математике и технике, отварао школе и основао академију.
Комбинација економског слома, умора од рата и незадовољство аутократским системом власти покренула је руску револуцију 1917. У новембру 1917. револуционарна група бољшевика, на челу са Лењином, је организовала социјалистичку револуцију, убивши цара Николаја Романова и читаву његову породицу. Године 1922. се ствара Савез Совјетских Социјалистичких Република (СССР). Између 1922. и 1991. историја Русије је у суштини постала историја Совјетског Савеза. Од својих првих година, СССР је заснован на једнопартијској владавини комуниста. После Лењинове смрти на чело СССР-а долази Јосиф Стаљин. У току другог светског рата СССР је поднео највећи терет борбе против фашизма. У послератном периоду је постао суперсила која се такмичила са САД и другим западним земљама у Хладном рату. СССР је био успешан у свемирском програму, лансирајући први вештачки сателит и првог човека у свемир. Године 1991. СССР се распада, а Совјетска Русија постаје Руска Федерација.
2 Географија
Од запада према истоку Русија се протеже од Калињинграда до Ратмановог острва у Беринговом пролазу. Ово растојање износи око 9.200 километара. Од севера ка југу, земља се простире од северног врха Острва руског Арктика до Републике Дагестан на Каспијском језеру, у дужини од око 4.500 километара. Руска граница се протеже на 57.792 колометара што је чини најдужом границом на свету. Дуж копнене границе Русија се граничи са 14 земаља: Пољском, Литванијом, Норвешком, Финском, Естонијом, Летонијом, Белорусијом, Украјином, Грузијом, Азербејџаном, Казахстаном, Народном Републиком Кином, Монголијом  и Северном Корејом.
Отприлике две трећине отпада на поморску границу. Цела северна обала је знатно изнад арктичког круга, осим луке Мурманск. Због ефеката Голфске струје, та обала је залеђена већи део године. Тринаест мора и два океана, Арктик и Пацифик, запљускују руске обале. Такође дели поморску границу са САД и Јапаном.
3 Становништво
Русија је највећа земља на свету, њена популација је око 145,5 милиона. То је најмногољуднија земља у Европи и девета по броју становника на свету, са густином насељености од само 9 становника по квадратном километру. Најгушће је насељен европски део Русије, подручја око Урала и југозапад Сибира. Русија је мултинационална држава, дом за преко 160 етничких групa које говоре 174 језика. Oko 81% становништва су етнички Руси, а преосталих 19% су етничке мањине.
4 Знаменитости
Русија је земља са дугом традицијом, па самим тим и бројним знаменитостима. Кремљ је срце Москве са богатом историјом, где су се вековима налазиле царске резиденције. Црвени трг, који се налази поред Кремља, вероватно је најпрепознатљивије место у Русији за људе широм света. Посебно се на њему истичу црква Василија Блаженог и Лењинов маузолеј. Третјаковска галерија је музеј ликовне уметности у Москви и једна од највећих уметничко-просветних установа у Русији. Основана је 1854. године.  Бољшој театар је најпознатији историјски театар у Русији. Бољшој балет и Бољшој опера се налазе међу најстаријим и најбољим балетским и оперским позориштима на свету. Фабержеов музеј је приватни музеј у коме је изложена изузетно вредна колекција јувелирских предмета руског јувелира Карла Фабержеа. Сви експонати су уникатни предмети. Најчувенији део музејске збирке чини девет ускршњих јаја израђених по наруџбини руских царева. Петерхоф код Санкт Петербурга је најлепша царска резиденција. Величанствене палате и врт са његовим познатим фонтанама подигао је Петар Велики који је намеравао да надмаши Версај. У Зимском дворцу у Санкт Петербургу  се налази музеј „Ермитаж”, највећи руски музеј са огромном колекцијом уметничких дела која су цареви и царице почели да скупљају у 18. веку. Споменик „Мајка Отаџбина зове“ у Волгограду посвећен је Стаљинградској бици у Другом светском рату. Бајкалско језеро у Сибиру је једно од највећих чуда природе. Бронзани коњаник у Санкт Петербургу, подигнут 1782. године, је статуа Петра Великог на коњу и налази се на огромном камену који потиче из праисторијских времена.
Русија се вековима сматра земљом са најбогатијом културом. О значају културног живота и његовом развоју највише говори податак да само у Санкт Петербургу постоји око 2000 библиотека, 221 музеј, 80 позоришта и 45 уметничких галерија.  Руска књижевност се сматра једном од најутицајнијих и најразвијенијих у свету, а најпознатији представници су песници Пушкин, Љермонтов, Јесењин и прозни писци Толстој, Дојстојевски, Чехов, Гогољ, Булгаков, Набоков... Музика Русије представља један од највидљивијих делова руске културе у целом свету. У историју су заувек ушли композитори, попут Чајковског, Стравинског, Рахмањинова, Прокофјева који су оплеменили својим стваралаштвом светско музичко наслеђе.


Викишколарац:Европа/Кипар

Кипар је острвска држава у Средоземном мору. Налази се у Азији, али неки сматрају да је и део Европе. Главни град је Никозија. Валута Кипра је евро. Кипар годишње посети више од 2,4 туриста.
1 Историја
Артефакти и животињске кости које потичу од пре око 12.000 година пронађени су на Аетокремносу. Алати и артефакти дају најраније доказе о томе да су људи од давнина живели на Кипру. Прво познато насеље, налазило се на Хирокитију. Према артефактима који су нађени на острву град је настао пре око 9.000 година. Град је имао око 2.000 становника који су живели у двоспратним каменим кућама. Бивша Британска колонија стекла је 1960. године независност од Уједињеног Краљевства и 1961. постала република Комонвелта. Кипар је 1. маја 2004. постала чланица Европске уније. На Кипар људи живе од пре око 10,000 п.н.е. Људи који су живели на Кипру дошли су са Блиског Истока, из северне Африке, а касније и из Грчке. Кипар је припадао Византијском царству више од 800 година. Од 1963. до 1974. имало је много насеља на Кипру између кипарских Турака и Грка. 1974. године је Грчка одбацила владу и тада су избиле озбиљне борбе. Земља је подељена између кипарских Турака у кипарских Грка.
2 Географија
Кипар је треће острво по величини у Средоземном мору, после Сицилије која је највеће острво и Сардиније која је друга по величини. По површини се налази на 161. месту у свету. Налази се 64 километара јужно од Турске, 97 километара западно од Сирије и 770 километара југоисточно од Грчке. Што се тиче климе, Кипар има медитеранску климу са хладном, кишном сезоном од октобра до марта, и сува и топла лета. Укупна површина Кипра износи 9.241 км. Највиша планина која се налази на Кипру, уједно и највиши врх Кипра је Олимп чија висина износи 1.952 метара. На овом острву су живели: Феничани, Грци, Египћани, Персијанци, Македонци и Александар Велики, Римљани, Византинци, Арапи, Британци, Французи, Млеци, Османлије, па опет Британија, након чега су стекли независност.
3 Становништво
По попису из 2021. Кипар има 1,323,000 становника. Скоро четири петине становништва чине кипарски Грци који воде порекло од мешавине Абориџина и имиграната са Пелопонеза. Једна петина становништва су кипарски Турци, потомци војника османске војске. И Турски и Грчки су службени језици на Кипру. Поред та два језика користи се и енглески, постоји мали број хришћана који говоре арапски, као и мала група која говори јерменски. Људи који живе у јужном делу Кипра углавном говоре грчки, док у северним делу већина људи говори турски. Већина људи који живе на Кипру припада Грчкој православној цркви, али је и Ислам уобичајена религија. Деца узраста између 6 и 14 година морају да похађају у школу. На Кипру је образовни систем јако добар па је и стопа неписмености јако ниска.
4 Занимљивости
* Возила се крећу левом страном, као и у Енглеској
* и даље постоје одређени кафићи само за мушкарце
* Кипар и Грчка имају исту химну. ,,Химна Слободе“ је и најдужа химна на свету
* Неравно острво Кипар подсећа на лонац
* Кипрани не воле пецање и не пецају иако су на мору
* Никозија је подељена зеленом линијом. То је једини главни град на свету који је подељен на два дела због две нације које ту живе
* На Кипру је стопа криминала јако ниска, и то је најсигурније место на свету


Викишколарац:Европа/Украјина

Украјина (укр. ''Украина'' [укрɑˈјинɑ]) је држава у источној и делимично средњој Европи. По броју становника заузима 34. место у свету, по територији 44. место. Украјина је прва европска држава по територији која се у потпуности налази у Европи. Главни град је град Кијев. Државни језик је украјински. Граничи се са Белорусијом на северу, Пољском , Словачком и Мађарском  - на западу, Румунијом и Молдавијом - на југозападу, Русијом  - на истоку, североистоку и, де фацто, на југу. На југу и југоистоку га оперу Црно и Азовско море; Има поморске границе са Румунијом у Црном мору и са Русијом у Црном и Азовском мору.
1 Историја
До 882. године у Кијеву су, према хроници , владали кнезови Асколд и Дир. Новгородски кнез Олег је 882. године заузео Кијев, убивши његове кнезове , и ту преместио своју престоницу из Новгорода - Кијев је постао престоница староруске државе, која је у свој састав укључила земљу дуж трговачког пута „ од Варјага ка Грцима “ . северно до Ладоге и земље слива горње Волге источно до Мурома Након поделе Пољске 1772-1795, Галиција прелази у посед Краљевине Галиције и Лодомерије Аустријског Хабзбуршког царства, а остатак Деснообалне Украјине, укључујући Подољу, Волињу  - у посед Руског царства. До краја 18. - почетка 19. века Украјина је била претежно аграрна област, а од средине 19. садашње источне области Украјине, а потом и Кијевска област, почињу да се развијају као индустријске. Не само украјински сељаци, већ и немачки колонисти, чији је број у Украјини био око пола милиона, одиграли су важну улогу у успостављању производње тржишног жита на југу Украјине, које се масовно извозило преко црноморских лука. До почетка 20. века, Карпатски регион је био други највећи регион производње нафте у свету после Бакуа.
2 Географија
Украјина се налази у југоисточном делу Европе , у оквиру Источноевропске равнице . Територија републике у њеним међународно признатим границама износи 603.549 км², што одговара 5,7% територије Европе и 0,44% светске територије (44. место по површини међу земљама света и 1. међу земље које се у потпуности налазе у Европи). Украјина има званичну границу са 7 држава чланица УН : на истоку, североистоку и заправо на југу (део Крима) са Русијом , на северу са Белорусијом , на западу са Пољском, Словачком, Мађарском, на југозападу са Молдавијом (део под контролом непризнате Придњестровске Молдавске Републике ) и Румуније. Рељеф већег дела територије има равничарски карактер: низије заузимају 70%, а висоравни и планине - 25% и 5%. Планине се налазе на западу (Украјински Карпати, највиша тачка је планина Ховерла, 2061 м надморске висине) и југу (Кримске планине , највиша тачка је планина Роман-Кош , 1545 м надморске висине). Главне низије: на југу - Црноморска низија, на северу - Полиска, у центру - Приднепровскаја, на западу -Закарпатска. Од краја 20. века, власти спроводе низ програма за ограничавање штетног утицаја индустријских и пољопривредних делатности на животну средину, али они, по правилу, имају ограничен ефекат.
3 Становништво
Према резултатима националног пописа, од 5. децембра 2001. године, становништво Украјине је било 48.240.902 сталних становника и 48.457.102 људи од стварног становништва, а према проценама изведеним из израчунавања постојећег становништва стопе раста, до јула 2012. године, њен број се смањио на 44.596.155 људи; до 1. јануара 2017. године – до 42.414.900 сталних становника и 42.584.500 људи у садашњој популацији. Од 1. јануара 2018. године, према подацима Државне службе за статистику Украјине, становништво се смањило на 42.216.766 сталних становника и 42.386.403 тренутног становништва. Ови подаци не укључују Крим и Севастопољ; са њима, од 1. маја 2014. године - око 45.363,3 хиљаде људи садашње популације и 45.182.900 сталних становника. Украјина се тако налази на 37. месту у свету по броју становника . мањење становништва забележено је у свим регионима Украјине, укључујући и Кијев. Од 2020. године, најмањи пад становништва забележен је у областима Чернивци, Ривне и Волин. У 2011. години није забележен ниједан рођени у 11 хиљада насеља Украјине. Исте 2011. године, стопа наталитета је премашила стопу смртности само у 5 од 25 региона Украјине – Кијевској, Закарпатској, Волинској, Черновској и Ровенској. Украјина је 2012. године била на 19. месту међу земљама у свету по морталитету на 1.000 становника. Украјина је 2013. године била на 23. месту у свету по морталитету на 1.000 становника.
4 Занимљивости
Да ли знате
●       да је Украјина по величини, друга највећа држава у Европи (иза Русије).
●     да се у периоду измећу 1739-1751. године око 100.000 Срба доселило у Украјину. Населили су две украјинске области, једну на десној обали Дњепра, којој су дали име "Нова Сербија" и другу у Доњецком базену која се звала "Славјаносербија".
●       да је Украјина «житница» Европе, због својих пространих степа које су претворене у житна поља.
●       Име Украјне потиче од речи која значи-погранична граница.


Викишколарац:Европа/Велика Британија

Велика Британија је западноевропска држава чланица НАТО пакта и бивша чланица Европске уније. Заједно са Северном Ирском назива се Уједињено Краљевство. У Британији се користи фунта као средство плаћања. Застава Белике Британије састоји се из три боје: црвене, беле и плаве. Главни град је Лондон.
1 Историја
Велика Британија има јако богату историју. Током прошлости била је велика колонијална сила и мењала је своје границе, а највећу површину имала је око 1920. године, и то 35.500.000 км2. Британска империја је због тога добила назив ,,''Земља незалазећег сунца''“, јер је имала делове земље на сваком континенту. Велика Британија је учествовала у Првом и Другом светском рату. У оба рата била је на страни савезника и победила. Велику Британију су основали Англи и Саси у 9. веку. Током средњег века држава је ширила границе и ратовала. Неки од најпознатијих ратова су били ,,''Стогодишњи рат''“ против Француске, у коме су изгубили и ,,''Крсташки ратови''“ (први, други, трећи и четврти у којима су заједно са осталим крсташима однели победу.
2 Географија
Велика Британија је острвска држава повезана са Европом кроз Евротунел који пролази испод канала Ламанш. То је најдужи тунел у Европи, дужине 50км, од чега је 38км под водом. Британско и Ирско острво је врло старог палеозијског и мезозојског постанка. Узвишења су снижена и заобљена, а стене су изразито богате рудама, што је посебно позитивно утицало за време Прве индустријске револуције. Најдужа река у Великој Британији је река Северн која пролази кроз Енглеску и Велс. Клима је атлантска са доста кише равномерно распоређене током целе године.
3 Сановништво
У Великој Британији живи 63.181.775 становника, а просечна густина насељености је 244,6 становника на км2. Постоје и регионалне разлике, па је густина насељености у Енглеској пет пута већа него у Шкотској. Већину становништва чине Енглези (80%),затим Шкоти (10%), Ирци (4%), Велшани (2%) и људи друге националности (4%). Током историје, до Другог светског рата, из Велике Британије исељавао се велики број људи, па је то допринело ширењу енглеског језика. Енглески језик говоре стотине милиона људи. У САД, Канади, Индији и Аустралији, енглески је службени језик.
4 Знаменитости
Велика Британија има много знаменитости. Неке од њих су забавни парк ,,London eye“, покретни мост ,,Tower Bridge“, ,,Big Ben“. Велика Британија је добра и у спортовима. У фудбалу, неки од најпознатијих клубова су из Велике Британије: Ливерпул, Манчестер Сити, Арсенал, Манчестер Јунајтед, Челси, Вест Хем, Лестер Сити, Тотенхем, Евертон, Њукасл. За Британску Премијер лигу се такође говори да је најјача лига на свету. За Светска и Европска првенства имају посебне репрезентације: Велс, Енглеска, Шкотска и Ирска. Британци воле и друге спортове. У Британији постоје и два национална спорта. То су крикет и поло. Они су популарни у Британији али нису у остатку света.
Такође једна од највећих знаменитости је Краљевска породица, династија Виндзор. Краљевска породица Виндзор је на престолу од 1901. године. Први владар је био Краљ Едвард VIII. Он је владао од 1901. па до 1910. Његов син је Краљ Џорџ V, он је владао од 1910. до 1936. Следећи владар био је један од његова два сина, Краљ Едвард VIII, он је владао од 20. јануара 1936 па до 11. децембра 1936. Следећи владар био је други син Краља Џорџа V, Краљ Џорџ VI, он је владао од 1936. до 1952. године. Њега је наследила садашња Британска краљица, Елизабета II. Двор династије Виндзор зове се исто као и династија. Двор Виндзор саграђен је у 11. веку. Саградио га је нормански владар Вилијам I Освајач и то је највећи стално насељен замак на свету. Има површину од 45.000 м2.


Викишколарац:Европа/Лихтенштајн

Кнежевина Лихтенштајн се налази између Швајцарске и Аустрије и са својих 160 кмᶟ она је четвта најмања држава у Европи и шеста најмања у свету. То има и добре стране јер свих 37340 становника познаје свог владара, кнеза Ханс - Адама II, а једном годишње су позвани и на велики пријем у дворцу. Лихтенштајн краси епитет једне од најбогатијих држава света према БДП по глави становника.
1 Историја
Лихтенштајн је по државном уређењу кнежевина, а названа је по истоименом аустријском дворцу који је до 13. века био у власништву династије Лихтенштајн и једина у Европи носи име по династији која њоме влада. Иако је ова породица имала многе поседе, ниједан се није налазио под њиховом директном влашћу, због чега нису могли да имају своје место у Краљевском Парламенту Светог Римског Царства.
Купили су мале грофовије Шеленберг (Schellenberg) и Вадуз (Vaduz) које су уједињене и проглашене за кнежевину у саставу Светог Римског Царства. Након што је Наполеон покорио Римско Царство, обавезе Лихтенштајна према Царству су престале да постоје и први пут је добио пуну независност. Током Другог светског рата је сачувао неутралност, али је изгубио бројне поседе на територији Чехословачке. Лихтенштајн је одбијао да призна Чешку и Словачку као две независне државе. То је трајало све до 2009. Године када је из кабинета Ханса Адама II саопштено да Лихтенштајн неће преузимати никакве законске мере над одузетом имовином, након чега су ове три државе поново успоставиле дипломатске односе.
По завршетку рата земља је упала у економску кризу, па је зато ушла у монетарну и царинску унију са Швајцарском, због тога је службена валута у Лихтенштајну и данас швајцарски франак. Уследио је постепени опоравак, а пореске олакшице у Лихтенштајну су довеле до тога да многе мултинационалне компаније овде отворе своја седишта, због чега у овој држави има више компанија него становника, а индустрија се углавном врти око електронике, производње метала, фармацеутских производа и сл..
2 Географија
Лихтенштајн се налази у северном делу Алпа, између Аустрије и Швајцарске. Има површину 160 km2. Две трећине државе је брдовит, а остатак је низија у долини Рајне. Клима је планинска.
3 Становниство
Главни град је Вадуц. Ипак са својих 5000 становника није и највећи . Највећи град је Шан, који броји чак 6000 људи! Иако је немачки званични језик ове земље, већина становника говори алеманским дијалектом, који се разликује од стандардног немачког и ближи је дијалекту који се говори у Швајцарској.
Химна Кнежевине Лихтенштајн која носи назив „ Изнад младе Рајне“ усвојена је 1920. Године и користи исту мелодију као химна Велике Британије.
4 Занимљивоисти
У Лихтенштајну нико не закључава врата, што је вероватно последица чињенице да имају најнижу стопу криминала на свету. Уопште , за Лихтенштајнере се може рећи да су мирољубиви, јер су последњи пут ратовали 1866. и тада су извели незапамћен војни подвиг. Послали су целу своју армију од 80 људи у Италију, како би помогли Аустрији. Не само да је ових 80 хероја прошло неповређено ( нису ни учесвовали у борбама ), већ су се вратили све са Италијаном с којим су се спријатељили и наговорили га да дође са њима, поставши тако једина војска у историји која је из рата изашла многобројнија!
Лихтенштајнери се нису много ни обазирали на права жена , те оне нису могле да гласају. Питање гласачког права жена је прошло на референдуму тек 1984. године, а разлог неуспеха претходних референдума је био једноставан- гласали су само мушкарци.
Једна од великих атракција у Лихтенштајну је дворац у Вадузу, саграђен у средњем веку. У Вадузу се могу посетити и два одлична музеја, са једне стране Музеј уметности  ''Liechtenstein'', смештен у модерној згради, која је смештена на једној од најстаријих приватних уметничких збирки континената. С друге стране налази се Филателички музеј ''Briefmarkenmuseum'', једно од националних блага и који окупља страсне марке из целог света.
Остала занимњива места су град Балзерс са својим дворцем у Гутембергу и капелом Сан Педро, сликовита села Бендерн, Маурен или Ругел, као и градови Триесен или Плакен препуни античких споменика богатих буржоаских вила и верских капела.
Ова земља је планинско подручје у срцу Алпа, те је спортски и натуралистички туризам развијен током целе године, лети идеално је за пешачење- тракинг, а зими за  скијање.


Пролећна флора Србије/Глава 2

1 Allium ursinum
;Карактеристике
: Народни називи: сремуш , медвеђи лук, дивљи лук, цријемуш(а), сријемуж, сријемужа, цремош, скрембош
: Опис: вишегодишња зељаста биљка; луковица је усправна, танка, дуга 2-5 цм, обавијена белим или жућкастим листићима; изданак чине два-три листа; листови су елиптични, дугуљасти, оштрог врха и интензивне зелене боје, при основи сужени у дугачку петељку.
: Висина: 25-50 цм
: Станиште: Шуме
+ Календар вегетације, Јануар, Фебруар, Март, Април, Мај, Јун, Јул, Август, Септембар, Октобар, Новембар, Децембар
+, +, +
2 Anemone nemorosa
;Карактеристике
: Народни називи: шумска бреберина, бреберина, бела саса, шумарица.
: Опис: вишегодишња зељаста биљка хоризонталног ризома, голог или слабо длакавог стабла, са троперим тестерасто назубљеним листовима на дугачкој лисној дршци; цветови су појединачни, на дугачким дршкама, бели до црвенкасто-љубичасти.
: Висина: 6-30 цм
: Станиште: Шуме
+ Календар вегетације, Јануар, Фебруар, Март, Април, Мај, Јун, Јул, Август, Септембар, Октобар, Новембар, Децембар
+, +, +
3 Daphne blagayana
;Карактеристике
: Народни називи: ременик, ликовац, опутник, Благајев ликовац.
: Опис: вишегодишњи ниски грм, зелене или смеђе-зелене коре стабла, са једноставним, кожастим и сјајним, глатким листовима; цветови су збијени у главице, бели.
: Висина: до 30 цм
: Станиште: планински пашњаци и шуме
+ Календар вегетације, Јануар, Фебруар, Март, Април, Мај, Јун, Јул, Август, Септембар, Октобар, Новембар, Децембар
+, +, +
4 Galium odoratum
;Карактеристике
: Народни називи: лазаркиња, првенац, мирисни броћ.
: Опис: вишегодишња зељаста биљка усправног и голог стабла, са прстасто распоређеним седећим листовима; цветови су у гроздастој цвасти, ситни, беле боје.
: Висина: до 50 цм
: Станиште: Шуме
+ Календар вегетације, Јануар, Фебруар, Март, Април, Мај, Јун, Јул, Август, Септембар, Октобар, Новембар, Децембар
+, +, +
5 Isopyrum thalictroides
;Карактеристике
: Народни називи: минђушица.
: Опис: вишегодишња зељаста биљка, танког ризома, усправног, нежног и голог стабла, воструко перастих листова; цветови појединачни, цветни листићи беле боје, најчешће их је 5; плод мешак, семе јајасто са кратким кљуном.
: Висина: 10-30 цм
: Станиште: Шуме
+ Календар вегетације, Јануар, Фебруар, Март, Април, Мај, Јун, Јул, Август, Септембар, Октобар, Новембар, Децембар
+, +