Ваздухопловна медицина/Садржај/Основи физиологије дисања на великим висинама

1 Функција дисања са променом висине
Количина кисеоника и угљен диоксида размењена преко алвеоло-капиларне мембране и крви зависи пре свега од разлике парцијалног притиска кисеоника и угљен диоксида у алвеоларном ваздуху и њиховог парцијалног притиска у венском делу капилара.
Притисак кисеоника, и његова диференцијална разлика битна је за правилно засићење крви кисеоником, у току краћег боравка људи на висини, или код посада ваздухоплова у току висинских летова, јер са висином пада засићење крви кисеоником, због снижавања барометарског притиска ваздуха, oвај пад у засићењу крви кисеоником може да наруши нормалан процес дисања, доведе до хипоксије, и животно угрози особу изложену сниженом барометарском притиску ваздуха.
+Корелација висине и засићења крви кисеоником, ! Висина(m), ! Атмосферски притисак (mmHg), ! pАО2(mmHg), ! pVO2(mmHg), ! Разлика притиска(mmHg), ! Засићење крви кисеоником(%)
на нивоу мора, 760 (664-803), 100, 40, 60, 98
3.000, 523, 61, 31, 29, 87
5.500, 380, 38, 26, 12, 72
7.000, 282, 7, 4, 3, 9
11.000, 179, 0, 0, 0, 0
2 Функционална подела атмосфере у односу на висину
Према физиолошком учинку достигнуте висине на процесе дисања у организму човека извршена је следећа подела атмосфере;
:*Индиферентна зона (до 1780 м)- до ове висине атмосфере у организму човека не догађају се никакве промене са висином, без обзира да ли се ради о здравом или болесном организму.
:*Зона потпуне компензације (до 3000 м)-у овој зони код потпуно здравих људи не дешавају се никакве промене, али код болесника у овој зони се могу јавити први поремећаји изазвани недостатка кисеоника (хипоксија). Потпуно здрава особа до висине од 3000 метара може удисати само обичан ваздух јер компензаторни физиолошки механизми организма (хипервентилација, пораст пулса итд.) могу надокнадити снижену вредност pО2 до ове висине.
:*Зона непотпуне компензације (од 3000 до 5000 м)-у овој зони настају први психофизиолошки поремећаји у организму. Брзина настанка промена у организму човека у многоме зависи од утренираности (аклиматизације), физичке кондиције, начина исхране и здравственог стања.
:*Смрта зона (изнад 5500 м)- у којој настају тешки психофизиолошки поремећаји до смртног исхода.
На мањим висинама (до 3.000 метара) алвеоларни парцијални притисак кисеоника (pО2) се не смањује у толикој мери као pО2 у атмосфери, јер смањен притиска кисеоника донекле надокнађује повећана вентилација плућа и веће напрезање кардиоваскуларног система. Међутим на већим висинама pО2 се далеко више смањује у алвеолама плућа него у атмосферском ваздуху, због разређења кисеоник у удахнутом ваздуху. Разлог за ово смањења је;
*На великим висинама угљен диоксид се стално одстрањује из крви плућних капилара у алвеоле и врши разређење ваздуха, (мада се на већим висинама због убрзаног дисања смањује парцијални притиска угљен диоксида са 5,3 kPa и снижава на приближно 3,2 kPa).
*Вода са дисајних површина исправа у удахнути ваздух и такође врши разређење алвеоларног ваздуха. На нормалној телесној температури водена пара задржава свој стални парцијални притисак од 6,3 kPa без обзира на висину.
+Утицај акутног излагања ниском атмосферском притиску ваздуха на концентрацију гасова у алвеолама и засићење артериске крви кисеоником, ! Висина(m), ! Атмосферски притисак (kPa), ! pО2 у ваздуху(kPa), ! pCO2 у алвеолама (kPa), ! рО2 у алвеолама(kPa), ! Артеријско засићење крви кисеоником
на нивоу мора, 101,3, 21,2, 5,3, 13,9, 0,97
3.000, 69,7, 14,7, 4,8, 8,9, 0,90
6.000, 46,5, 9,7, 3,2, 5,3, 0,73
9.000, 30,1, 6,3, 3,2, 2,8, 0,30
12.000, 18,8, 3,9, 3,2, 1,6, 0,15
15.000, 11,6, 2,4, 3,2, 0,3, 0,02
Ако претпоставимо да барометарски притисак падне на 13,3 kPa, од те вредности на парцијални притисак водене паре (pH2О) отпада 6,3 kPa, за све остале гасове остаје 7 kPa. (13,3-6,3= 7). На великим висинама од 7 kPa, мора се одузети притисак CО2 тако да у ваздуху остаје свега 3,8 kPa (7-3,2=3,8) гаса. Под условом да се кисеоник не троши од 3,8 kPa треба одузети 4/5 колико заузима азот, тако да на рО2 отпада 0,8 kPa. Имајући у виду да су до тог момента ткива изузетно аноксична, значајну количину кисеоника апсорбује крв, тако да у плућима остаје свега 0,26 kPa притиска кисеоника., што је недовољно за нормалан процес дисања. На основу овога закључујемо да човек на атмосферском притиску од 13,3 kPa, не би могао преживети ако би удисао само атмосферски ваздух.
*Од висине 3000 метара до висине од 12.200 метара, да не би дошло до поремећаја у организму због хипоксије, потребно је започети са допунским удисањем 100% кисеоника.
*Од висине од 12.200 метара удисање кисеоника обавезно мора бити са допунским притиском (натпритиском). Притисак од 18,8 kPa узима се као доња граница дисања 100% кисеоника без натпритиска.
''Пример:'' на висини од 15.500 метара барометарски притисак ваздуха је 11,6 kPa, што је недовољно за нормалан процес дисања, зато је потребно удисање 100% кисеоника појачати и натпритиском. Вредност натпритиска можемо израчунати ако од доње границе притиска на којој се обавља процес дисања 100% кисеоника (18,8 kPa) одузмемо вредност притиска на задатој висини (18,8-11,6=7,2 kPa). Са овим натпритиском, од 7,2 kPa, постиже се вредност парцијалног притиска кисеоника на висини од 15.500 метара која обезбеђује засићење хемоглобина у крви око 90%.
2.1 Режими дисања на висини
*Први режим
: * употреба кисеоничке маске без заштитног одела
: * максималан натпритисак је до 30 mmHg
: * плафон лета у овом режиму је до 14.500 метара
: * притисак у плућима је 124 mmHg
: * алвеоларни притисак кисеоника је 50 mmHg
*Други режим
: * кисеоничка маска
: * примена прслук са натпритиском
: * максималан натпритисак је до 41 mmHg
: * плафон лета у овом режиму је до 16.000 метара
: * притисак у плућима је 126 ммХг
: * алвеоларни притисак кисеоника је 52-58 mmHg
*Трећи режим
: * употреба висинског одела (ВКК) и заштитне кациге (шлема)
: * максималан натшпритисак је до 70 mmHg
: * плафон лета до 40.000 метара
*Четврти режим рада
: * одело са потпуном компензацијом које је идеална заштита за све висине лета.
Са дисањем кисеоника под натпритиском почиње се онда када се притисак ваздуха, његове мешавине са кисеоником и кисеоника који се удише повећа изнад атмосферског барометарског притиска који влада у кабини ваздухоплова.
Дисање 100% кисеоника под натпритиском од 90 ммХг обезбедило би трајну успешну заштиту од хипоксије на било којој висини. Међутим овако велики натпритисак је неостварљив јер доводи до; декомпресионе болести и физиолошких поремећаја у раду респираторног система.
*Без контрапритиска
* Притисак до 60 mmHg могу поднети само добро утрениране лица највише до једног минута након чега губе свест.
* Притисак од 24 mmHg може се поднети до око 2 минута
* Притисак од 10-15 mmHg може се поднети до око 15 мин
* Притисак од 8 mmHg може се поднети више од 1 часа
* До висине од 13.000 метар пилот може издржати до 1 часа
*Са контрапритиском
* За летове до 16.000 метарa у нехерметизованим кабинама
* Обавезно за летове на висинама изнад 16.000 метара у непропусним кабинама опрема за дисање под натпритисаком користи се као заштита од евентуалне декомпресије.
3 Дисање под натпритиском
Дисање под натпритиском је вештачки повећање смањеног парцијалног притиска кисеоника у удахнути ваздуху, као једна од основних мера у борби против смањеног барометарског притиска атмосферског ваздуха и појаве хипоксије у телу пилота за време летења на већим висинама.
Притисак гаса остварује се само за време удисања, док у току издисања притиска нема. На овај начин је измењен нормални респираторни циклус јер је сада удах пасивна фаза а издах активна фаза. У току издисања потребно је извшити одређени рад да би се створио повећан негативан притисак у грудном косшу, који ће истиснути ваздух како би притисак изједначио са спољашњим. Док дисање доводи у плућа позитивни притисак остали делови тела су изложени околним притиску ваздуха.
Дисање 100% кисеоника под натпритиском од 11,7 kpa обезбедило би трајну успешну заштиту од хипоксије на било којој висини. Међутим овако велики натпритисак је неостварљива јер доводи до; декомпресионе болести и физиолошких поремећаја у раду респираторног система.
Могућности дисања кисеоника под натпритиском нису неограничене, те након преласка вредности од 7,8 kPa, долази до значајних поремећаја у раду кардиоваскуларног и респираторног система, а на већим притисцима могло би да дође и до руптуре плућа.
Да би се ово спречило уведена су специјална одела са натпритиском која стварају притисак са спољне стране тела пилота, са циљем да се спољни притисак изједначи са унутрашњим притиском. Само са оваквим оделом добро се подноси дисање под натпритиском и до 20,7 kPa
Како је дисање кисеоника под натпритиском веома напорно, његова примена није препоручљива дужи временски период, а и сама опрема која се користи за ту намену знатно отежава рад пилота. Зато су савремени авиони тако конструисани да су њихове кабине под натпритиском, што омогућава нормалан рад
пилота, а одело се користи само у случају настанка ванредне ситуације (расхерметизација кабине не великим висинама).
3.1 Промене у организму
* Венски прилив крви је отежан интраторакалним повећаним притиском и волумен циркулишуће крви се прераспоређује скупљајући се у великим венама трбуха и екстремитета, док се волумен крви у плућима смањује.
* Срчани минутном волумен се смањује, а периферне отпор се рефлексно повећава да би се очувао крвни притисак. Скупљање крви на периферији може смањити потребну количину
циркулишуће крви до вредности на којима се јавља краћи губитак свести (синкопа). Ова ситуација је слична раном шоку због губитка крви после трауме.
* Јавља се ширење врата и депресија дна усне празнине, јер се са порастом притиска у усној и ждрелној шупљина увећава њихов промер због истезање орофарингеалних мишића И горњег дела једњака, што је често праћено налагодношћу и болом.
* Крвни судови коњуктиве су без подршке што може довести до њиховог истезање тако да се изнад 30 ммХг може јавити суфузија коњуктиве.
* Нелагодност у уху је такође пропратна појава због затварања ждрелног ушћа еустахијеве тубе, што има за последицу раст притиска у средњем уву.
3.2 Субјективни симптоми
* стални осећај Надувеност, напунити очију И притисак у ушима
* отежан говор због истезање усно ждрелног пролаза
* пецкање у очима
* повремено давати притиска у еустахијевој туби
Режими рада кисеоничке опреме остварује дисање кисеоника под натпритиском.
3.3 Дисање под натпритиском се може постићи
:1. ''Обогаћењем удахнутог ваздуха, довођењем кисеоника помоћу кисеоничке маске или пилотске шлемови'':2.''Повећањем целокупног барометарског притиска,''::* херметизацијом кабине ваздухоплова,
::* стварањем услова хипероксигенације, додавањем кисеоника у херметизовану кабину ваздухоплова, са или без повећања барометарског притиска
:3. ''Употребом специјалног висинског одела са заштитном шлемови'', уз помоћ кога се остварује дисање кисеоника под натпритиском.
4 Заштита функције дисања на висини
Како би човек обезедио нормалан процес дисања на висини он мора дисања допунити низом заштитних мера;
*Аклиматизација: дужим боравком на висини изнад 3000 метара организам се привикава смањеном притиску кисеоника покретањем читавог низа физиолошких процеса у организму
*Бављењем спортом ; уз правилну исхрану и повремени боравак на висини повећава се дисајни капацитет организма што га чини отпорнијим на смањени парцијални притисак кисеоника.
*Правилно дозиран повећан унос угљених хидрата и беланчевина; смањује толеранцију организма и повећава његову издржљивост на ниским парцијалним притисцима кисеоника
*Удисање кисеоника ; преко заштитне маске, боравкак у херметизованим кабинама ваздухоплова са или без употребе специјалног висинског одела.
4.1 Значај кабина са повећаним притиском
* Искључују сталну употребу дисања кисеоника,
* Дисање под натпритиском није потребно
* Изостаје активирање одела под натпритиском, што пилоту даје већи комфор и боље маневарске способности
* Омогућавају колективну меру заштите код транспортних и путничких авиона а пилотима олакшавају пилотирање


Ваздухопловна медицина/Садржај/Основи физиологије дисања

1 Процес дисања и дисање
Сви познати живи организми врше размену гасова са њиховом околином. Ова размена је познат као дисање. За одржавање живота, кисеоник мора бити инхалиран у плућа, затим процесом дифузије преко алвеоло-капиларне мембране, хемоглобина и плазме крви пренет до ткива и потом пренет у ћелије ткива у којима се обавља аеробни метаболизам.
:Процеси дисање су;
::*дисање,
::*спољашње дисање
::*унутрашње дисање и
::*регулација дисања
1.1 Дисање
Дисање се може описати као спонтани, ритмички механички процес. Контракцијом и релаксацијом мишића у току дисања настаје кретања гасова из спољне средине у плућа и обратно, чиме тело добија један гасовити медиј за размену гасова.
1.2 Спољашње дисање
Спољашње дисање се одвија у алвеолама плућа. Ваздух, који садржи кисеоник, из спољне средине механичким процесом дисања улази у алвеоле плућа. Из удахнутог ваздух у алвеолама, кисеоник дифузијом прелази у крвоток. У исто време, угљен диоксид дифузијом из венске крви прелази у алвеоле одакле са издахнутим ваздухом напушта плућа.
фазе спољашњег дисања
Дисајни циклус је несвестан процес који се непрекидно понавља, осим ако je због порењећаја свести настане поремећај у његовој регулацији. Спољашње дисање одвија се у две фазе:
*''Активна фаза-удисање''
Кретање ваздуха према плућима је активна фаза спољњег дисања, или удисање. Оно је узроковано ширењем зида грудног коша и спуштањем дијафрагме наниже. Удaх повећава волумен плућа и у њима ствара подручје ниског притиска. Будући да је већи притисак споља, ваздух продире у плућа.
У току мирног дисања интраплеурални притисак, у односу на атмосферски на почетку удисања, је око (-2,5 mmHg) и смањује се на приближно (-6 mmHg) на крају инспиријума. За то време притисак у плућима варира у распону од 0 до -1,2 mmHg, тј. постаје благо негативан.
При максималном удаху пречник грудног коша повећава се за 20%. Нормална број дисајних циклуса је 12 удисаја у минути, а запремина удахнутог ваздуха при једном удаху је око 500 мл. Према томе, ''минутни волумен дисања'' ( или количина ваздуха која прође кроз плућа), просечно је око 6 литара у минути.
*''Пасивна фаза- издисање''
У пасивној фази спољњег дисање – издисање, дијафрагма се подиже навише а зид грудног коша се сужава, што доводи до повећања притиска унутар плућа. Након што се отвори глотис, притисак унутар плућа избацује ваздух, заједно са ослобођеним СО2 из крви, у атмосферу.
1.3 Унутрашње дисање
Унутрашње дисање је процес који се одвија на нивоу ткива и ћелија, које из кисеоником обогаћене крви користе кисеоник а у њу враћају угљен диоксид. Овај механизам, познат је и као метаболички процеса, производње енергије неопходне за живот. Унутрашње или ћелијско дисање је исти процес, који се одвија постепено, у неколико корака, а чији је резултат претварање енергије ускладиштене у молекулима глукозе у употребљиву хемијску енергију у облику АТП-а.
1.4 Регулација дисања
Нерни систем подешава величину алвеоларне вентилације потребама организма. Захваљујући томе, притисци кисеоника и угљен-диоксида у крви се минимално мењају и код тешких оптерећења респираторног система. Центар за дисање се налази у продуженој мождине и понсу, а регулација дисања се одвија континуираним емитовањем импулса.
Крајњи циљ дисања је одржавање повољних концентрација кисеоника, угљен-диоксида и водоникових јона у телесним течностима. Повећање угљен-диоксида или водоникових јона утиче на респирацију, тако што надражује центар за дисање и доводи до уклањања вишка гасова убрзањем респирације. Регулација угљен-диоксида се врши механизмом повратне спреге, тако да у току пнеумонија, емфизема и других плућних болести, овај систем може да повећа алвеоларну вентилацију-дисање 5-7 пута.
2 Анатомија органа за дисање
Дисајни систем се састоји од дисајних путева и органа који уносе атмосферски ваздух у организам.
:Састав дисајног система;
::*Усно-носни пролаз,
::*Ждрело,
::*Гркљан,
::*Душник,
::*Бронхије, бронхиоле, алвеоларни дуктуси и алвеоле.
*Усно носни пролаз
Устно носни пролаз се састоји из усница, усне шупљине,ноздрва и носне шупљине-назални пролаз. Овај пролаза облаже слузокожа која је прекривена цилијарним епителом, чија је основна улога филтрирање и влажење ваздуха. Механичке нечистоће, из удахнутог ваздуха, са задржавају у усној и носној шупљини на овлаженом епителу одакле се механичким путем одсрањују из носа и устију (кашљањем, кијањем, пљувачком слином) или гутањем.Слуз са ухваћеним честицама се покреће један сантиметар у минути до коначног избацивања или гутања. У носу и устима ваздух се загреје и зашити воденом паром, пре него стигне у плућа. Када би човек удисао ваздух кроз обичну цев, сув и хладан ваздух који допире у доње делове плућа погодовао би инфекцији. Ваздух који улази кроз носне шупљине је боље филтриран ваздух од онога који улази кроз уста. Зато се саветује да се дисање кад год је то могуће обавља преко носа.
*Гркљан
Гркљан је орган дисајног система који је смештен у предњем делу врата. Орган је цевастог обилика и почиње отвором у доњем делу ждрела (хипофаринксу), а наставља се у душник (трахеу). Главна функција гркљана је дисање, док је кроз еволуцију прилагођен и фонацији (говору). Посебну улогу у заштити сиања има гркљански поклопац (лат. epiglotis), који спречава да храна заврши у гркљану и даље у душник,тј спрећава аспирацију и евентуално гушење.
*Жрело
Ждрело је телесна шупљина која је са једне стране спаја усну и носну шупљина а са друге гркљан. Главна улога ждрела у процесу дисања је да прими ваздух из носне и усне шупљине и загреје га на температуру тела пре његовог уласка у респираторни систем.
*Душник
Душник или трахеја, је цев кроз коју ваздух доспева у бронхије.
*Бронхије, бронхиоле, алвеоларни дуктуси и алвеоле
Ваздух из душника наставља кретање наниже кроз бронхије и бронхиоле, ка све мањим пролазима, или дуктусима, док не доспе у алвеоле плућног ткива. Главна душница, по уласку у плућа, силази косо надоле и образује бронхијално стабло. Плућни режњић,је основна јединица грађе плућа, има облик пирамиде, величине око 1 см² Кроз његов врх улази бронхиола која се грана дајући ситне алвеоле, полулоптаста проширења њених зидова. Бронхиола формира структуре које личе на гроздове а свака бобица представља алвеолу
Алвеола је најважнији део плућа, облик мехурића пречника 0,3 мм и у просеку их има око 150 милиона. Алвеоле су творевине врло танких зидова, којих у плућима има око 300 милиона, са укупном површином која је у контакту са капиларима од око 70 м². Свака мала алвеола окружена је мрежом капилара којима се придружују артерије и вене. На микроскопском прегледу капилара се види, да промер његовог зид чини само једна ћелија. Плућни капилари су толико уски да црвена крвна зрнца могу да се крећу кроз њих само у једном низу. Размена гасова СО2 и О2 се одвија на нивоу алвеола.
3 функције дисања
:Дисање има неколико функција;
::* Унос кисеоника у тело,
::* Уклањање угљен диоксида из тела,
::* Регулација телесне температуре,
::* Регулација ацидо-базне равнотеже у телу.
3.1 Унос кисеоника у тело
Примарна функција дисања је унос кисеоника. Кисеоник улази у тело путем дисајног система, а затим се у телу кроз циркулаторни систем доставља до свих његових делова. Све ћелије у телу за потребе метаболизма хране имају потребу за кисеоником.
3.2 Уклањање угљен-диоксида из тела
Угљен диоксид је један од нуспроизвода у метаболичким процесима. Угљен диоксид се раствара у плазми крви, која га затим преноси из ткива до плућа одакле се он избацује из тела.
Када угљен диоксид уђе у капиларе, он реагује са водом, те настаје угљена киселина. Та реакција се убрзава ферментима до 5000 пута. Већ у следећем тренутку ова киселина дисоцира на бикарбонатне јоне и у овом безопасном стању се преноси до плућа. Овим процесом је омогућено да се угљен диоксид 15-20 пута лакше транспортује.
3.3 Регулација телесне температуре
Телесна температуре се обично одржава у распону од (36.1 до 37,0 °С). Испарње телесних течност (као што је знојење) је једна од метода која помаже уклањању топлоте и одржавау топлотне равнотеже тела. Влажан ваздух током издисање такође помаже у процесу елиминације топлоте. Негативан ефекат може бити губитак велике количине топлоте због велике површине плућа.
3.4 Регулација ацидо-базне равнотеже у телу
У телу постоји сложена равнотежа између количине кисеоника и угљен-диоксида. Кретање угљен диоксида и кисеоника одвија се кроз бројне хемијске промене у хемоглобину и крвној плазми. Поремећај у раду ових хемијских путеве мења хемијску равнотежу тела.
Под нормалним условима, релативни ниво ацидо-базне равнотеже (pН ниво) у телу је у распону од 7,35 до 7,45. Током дисања раста парцијални притиска угљен-диоксида, повећава се ниво киселости, и РН вредност се снижава на мање од 7,3. Исто тако, превише мало угљен диоксида изазива пораст базне реакције крви и пораст РН вредности.
Будући да људско тело одржава ацидо-базну равнотежу унутар уских граница, дисајни центар мозга реагује при свакој промени РН и парцијалног притиска угљен диоксида (pСО2) у крви. Када дође до промена ацидо-базне равнотеже и pН, хемијски рецептори активирају дисајни процес како би се рСО2 и РН ниво нормализовали. Распон од 7,2 до 7,6 је критична граница неопходне за кретање кисеоника кроз крв и улазак кисеоника у ткива.
4 Размена гасова у плућима и ткивима
*Кисеоник је заступљен са око 20,9%, (21%) у гасној смеши наше атмосфере, а његов делимични притисак је 160 mmHg у сувом ваздуху на нивоу мора, на температури од око 15°С.
*''Далтонов закон;''''наводи да су делимични (парцијални) притисци гаса у гасној смеши једнаки притиску гаса који би он остварио ако би сам заузимао тај простор. Свака гасна компонента у гасној мешавини врши притисак који је пропорционални уделу који она има у мешавини.''*Међутим ове вредности се мењају када удахнути ваздух доспе у плућа. Сув атмосферски ваздух изложен је засићеној воденој пари, на телесној температури од (37 ° C), и делимичном притиску водене паре од 47 mmHg. У душнику дакле делимични притиска кисеоника износи (760 - 47) или око 150 mmHg.
*Пролазећи кроз трахеју ка алвеолама, кисеоник се меша и са угљен диоксидом. Тако да када дође до алвеола где се одвија процес дифузије делимични притисак кисеоника постаје још мањи.
*Делимични притисак угљен-диоксида у алвеолама износи око 40 mmHg , па делимични притиска кисеоника у најнижој тачки респираторног система достиже коначну вредност која представља ''респираторни коефицијент'' и износи 103 mmHg .
*Дифузија кисеоника (и угљен-диоксида у супротном смеру) одвија се на нивоу почев од респираторних бронхиола наниже. Ипак већина дифузије одвија се у алвеолама, које су практично окружене крвним капиларима. Површина алвеоларно-капиларане мреже је задивљујуће велике, између 90 и 100 m2. Ако би раширили алвеоле, добили би површину која покрива два тениска терена. Плућне мембрана је изузетно комплексан систем који се састоји од 6 слојева. Упркос великом броју слојева и изузетној сложености, укупна дебљина плућне мембране износи од 0,2-0,5 микрометра. Укупна количина крви у плућним капиларима износи у просеку 60-140 мл. Дифузија у алвеолама одвија се уз помоћ разлике притиска кисеоника између алвеола и крви.
*Кисеоник доспео у алвеоле, има парцијални притисак око 100 mmHg.
*У венској крви која се враћа у плућа делимични (рО2) кисеоника крви је око 40 mmHg.
*Ова разлика притиска омогућава да кисеоник из алвеола, тј из области вишег притиска прелази у капиларе у којима је нижа вредност парцијалног притиска кисеоника.
На размену гасова кроз плућне мембране утичу следећи фактори;
:*''Дебљина површина алвеоларне мембране''. Промена дебљине и редукција површине мембране знатно умањује дифузијски капацитет плућа, што смањује количину кисеоника и засићење хемоглобина у крви и утиче на појаву хипоксије. Ове промене настају када се у алвеолама често накупља течност, тј. кад постоји оток плућа (едем), надутост плућа (емфизем) затим фиброза плућа, али и многе друге болести плућа могу довести до ових поремећаја. Задебљање мембране може настати и као одбрамбена реакција организам на повећане вредности кисеоника у ваздуху нпр, код вештачког дисања и инхалације 100% кисеоника преко маске или у респираторима и хипербаричним коморама.
:*''Дифузијски капацитет гасова''. Дифузијски капацитет гасова зависи од ''стопе дифузије'' неког гаса која је сразмерана његовој растворљивоста и градијенту притиска (угљен диоксид, који је више растворљив него кисеоник, има бржу стопу дифузије).
:*''Разлике у делимичном (парцијалном) притиску гасова''
Улога еритроцита и хемоглобина у процесу дисања
Када кисеоник доспе у алвеоле плућа, она пролази танку ћелијску баријеру алвеола и креће са према плућним капиларима где се у крви везује у лабаву везу са хемоглобином. Дакле, долази до засићења хемоглобина у еритроцитима крви кисеоником.
Главну улогу у овом процесу обављају еритроцити, којих у организму има 25 000 милијарди. Пошто се кисеоник преноси слободном дифузијом, потребно је да еритроцит упије молекуле кисеоника. Присуство хемоглобина у еритроцитима омогућава крви да пренесе 30-100 пута више кисеоника, него што би могла пренети да је кисеоник растворен у плазми (свега 0,3%). У сваком молекул хемоглобина има 4 атома гвожђа, а сваки атом гвожђа везује један молекул кисеоника. Молекул хемоглобина у току дисања мења свој облик, а то је најмања молекуларна структура која дише. Када хемоглобин веже кисеоника - скупља се, а када отпушта кисеоника - шири се. То је парадоксалан процес у односу на онај који се дешава у плућима. Хемоглобин показује изузетну комплексност и флексибилност да би одиграо улогу сталног кординатора количине кисеоника и угљен-диоксида.
*Угљен диоксид дифузијом из крви прелази у алвеоле на исти начин. Делимични притиска угљен-диоксида (рСО2) у венској крви у капиларима је око 46 mmHg, у односу на рСО2 од 40 mmHg у алвеоли. При проласку кроз крвне капиларе плућа, СО2 се креће из подручја вишег рСО2 у капилару у подручје ниже вредности рСО2 у алвеоли. Након овога СО2 током пасивна фазе – издисања напушта тело.
*Размена кисеоника и угљен диоксида између ткива и капилара се одвија на исти начин као и између алвеола и капилара. У ткивима притисак кисеоника пада са повећањем удаљености од капилара и најнижи ниво се налази на средини између два капилара.
*Ако делимични притисак кисеоника падне испод 3 mmHg , у ткивима се развија анаеробни метаболизам. Под нормалним условима притисак угљен диоксида (pC02) расте у ткивима и настаје млечна киселина која узрокује проширење капилара. У мишићима капилари се могу повећати и до 200 пута , а већина је капилара проширена и за време мировања, за разлику од мозга чији се капилари могу повећати само 4 пута. То је разлог зашто се хипоксија прво јавља у мозгу а тек на крају у мишићима, као и зашто реверзибилне (трајне) последице у мозку настају већ наком 5-10 минута а у мишићима након 2 и више часова.
+ Парцијални притисак гасова у различитим деловима респираторног и циркулационог система (mmHg), ! Локација, ! pO2(mmHg), ! pCO2(mmHg), ! pH2O(mmHg), ! pN2 (mmHg)
Удахнути ваздух, 158,0,, 0,3, 5,7, 596,0
Алвеоларни ваздух, 100,0, 40,0, 47,0, 573,0
Издахнути ваздух, 116,0, 32,0, 47,0, 565,0
Десно срце, 40,0, 46,0, 47,0, 573,0
Лево срце, 95,0, 40,0, 47,0, 573,0
Ткива, -40,0, +46,0, 47,0, 573,0
5 Функција дисања са променом висине
Количина кисеоника и угљен диоксида размењена преко алвеоло-капиларне мембране и крви зависи пре свега од разлике парцијалног притиска кисеоника и угљен диоксида у алвеоларном ваздуху и њиховог парцијалног притиска у венском делу капилара.
Тај притисак, и његова диференцијална разлика битна је за правилну сатурацију кисеоником крви, посада ваздухоплова, јер са висином пада засићење крви кисеоником, због снижавања атмосферског притиска ваздуха. Овај пад у засићењу крви кисеоником може да доведе до хипоксије, која је последица смањене количине кисеоника у ткивима тела.
+Корелација висине и засићења крви кисеоником, ! Висина(m), ! Атмосферски притисак (mmHg), ! pАО2(mmHg), ! pVO2(mmHg), ! Разлика притиска(mmHg), ! Засићење крви кисеоником(%)
на нивоу мора, 760 (664-803), 100, 40, 60, 98
3.000, 523, 61, 31, 29, 87
5.500, 380, 38, 26, 12, 72
7.000, 282, 7, 4, 3, 9
11.000, 179, 0, 0, 0, 0


Мармелада од кестена

1 Потребни састојци
Потребно:
* 1,5-2 кг кестена
* шећер
* 1 махуна ваниле
* 2-3 кашичице рума
2 Рецепт
Припрема:
Зарежите кестене, залијте водом и кувајте 5 минута, одмах им огулите кожицу, и тврду и меку, па их кувајте још 25 мин.
Оцедите и смрвите их у кашу или пропасирајте, измерите и додајте исту количину шећера, ставите махуну ваниле (можете додати и 1 дл воде, ако је прегусто), чим
проврије, кувајте на најнижој температури око пола сата, или дуже, ако је потребно да се згусне.
Улијте мало рума, стерилизирајте у пећници мање тегле, у њих улијте врућу мармеладу, поклопите их одмах и добро заврните поклопце. Ставите их наглавце и кад се
охладе, одложите.
Послуживање
Мармелада се може користити за све од колаче, торти до палачинки.

Слатка зимница
Зимница


Џем од бресака и малина

1 Потребни састојци
Потребно:
* 700 гр очишћених бресака
* 300 гр малина
* 350 гр шећера
* 1 кесица џемфикса 3:1
2 Рецепт
Припрема:
Брескве оперите, преполовите, одстраните коштицу, ситно исецкајте и одмерите 700 г. Малине проберите, оперите и добро оцедите. Одмерите 300 г.
Воће ставите у лонац. Добро помешајте шећер (воћни шећер или заслађивач) са Џемфиx-ом и сједините са воћном смесом. На јакој ватри непрестано мешајте, све док смеса
не проври. Стално мешајући кувајте најмање 3 минута, потом скините лонац са шпорета.
По потреби скините пену. Припремљене тегле одмах напуните до врха, затворите их поклопцима на навој, окрените их наопако и оставите тегле да тако одстоје око 5 минута.

Слатка зимница
Зимница


Мармелада од кајсија и рибизли

1 Потребни састојци
Потребно:
* 700 гр кајсија очишћених
* 300 рибизли очишћених
* 350 гр шећера
* 1 кесица џемфикса 3:1
2 Рецепт
Припрема:
Кајсије оперите, преполовите, одстраните коштицу, ситно исецкајте и одмерите 700 г. Рибизле оперите, бобице скините са гранчица и одмерите 300 г.
Помешајте воће и додајте шећер помешан са Џемфикс-ом 3:1. Кувајте на јакој ватри и непрестано мешајте, све док смеса не проври. Стално мешајући кувајте још 2 - 3
минута, потом скините лонац са шпорета.
Припремљене тегле одмах напуните до врха, затворите их поклопцима на навој, окрените их наопако и оставите тегле да тако одстоје око 5 минута. Нема додатне
пастеризације.
Напомена: Овако припремљен џем или мармеладу можете да чувате до 2 године.


Џем од нектарина и малина

1 Потребни састојци
Потребно:
* 500 гр нектарина
* 500 гр малина
* 100 мл ракије од малина (по жељи)
* 1 кесица желина 2:1
2 Рецепт
Припрема:
Оперите нектарине, оставите их да се оцеде, преполовите их и извадите коштице, па нарежите на ситно.
Малине проберите и мало их исперите.
Воће и по жељи ракију од малина заједно са желирним шећером ставите у посуду и добро измешајте. Кувајте на јакој ватри уз стално мешање и тако нека се кува бар 3
минута. Потом макните с ватре, по жељи скините пену и одмах улијте у припремљене тегле (опране и загрејане у рерни пар минута на 100°Ц) до испод руба. Затворите,
окрените наопачке и оставите да на поклопцу одстоји 5 минута.
Послуживање
За дијабетичаре користите Дијетни желирни шећер.

Слатка зимница
Зимница


Џем од кајсија са маком

1 Потребни састојци
Потребно:
* 950 гр кајсија очишћених
* 25 гр мака
* 500 гр шећера
* 1 кесица џемфикса 2:1
2 Рецепт
Припрема:
Кајсије оперите, оставите их да се оцеде, преполовите их, извадите им коштице, насецкајте их и додајте мак.
Од 500 г шећера одузмите две пуне кашике и помешајте их са Др. Оеткер Џемфиxом Еxтра. У лонцу смесу добро измешајте с воћем и маком. На јакој ватри мешајте, док не
проври. Додајте остатак шећера и стално мешајући кувајте још највише 3 минута, па скините са шпорета.
По потреби скините пену и одмах сипајте до врха у припремљене тегле. Затворите поклопцима на навој, окрените наопако и оставите да тегле одстоје отприлике пет минута.
Вратите их у нормалан положај и одложите у шпајз.

Слатка зимница
Зимница


Џем од рибизли и манга

1 Потребни састојци
* 700 гр црвених рибизла очишћених
* 300 гр манга очишћених
* 1150 гр шећера
* 50 мл ликера од поморанџе по жељи
* 1 кесица џемфикса 1:1
2 Припрема
Рибизле оперите и оцедите, бобице скините с петељки и одмерите 700 г.
Манго огулите, филете манга одвојите од коштице и исецкајте на мање коцкице. Одмерите 300 г. По жељи припремите 50 мл ликера од поморанџе.
Воће и ликер помешајте у лонцу за кување. Добро помешајте шећер и Џемфикс 1:1, додајте воћу у лонцу и све заједно при сталном мешању на јакој ватри закувајте. Смесу
кувајте најмање 3 минута стално мешајући. Скините са шпорета и по потреби скините пену. Припремљене тегле напуните до врха, затворите поклопцем на навој. Напуњене
тегле одмах окрените наопако и у том положају оставите око 5 минута.


Lexmark T 654 N

1 Карактеристике штампача
* Тип штампача: A4 моно ласер штампач
* Брзина штампе: до 53ppm (страна у минути)
* Резолуција: 1,200 x 1,200 dpi (тачака по инчу)
* Брзина изласка прве стране: прва страна излази након 7.5 секунди
* Меморија: 256MB (максимално 1280MB)
* Прикључци: USB 2.0 и мрежни прикључак
* Обостана штампа (стандард) Duplex Printing: не
* Месечни обим штампе: 5,000 до 35,000 страна
* Капацитет стартног тонера: 10.000 pages @ 5% (страна при покривености од 5 %)
* Додатци (опције): 550 sheet paper tray, 100 sheet multi-purpose feeder, 550 sheet output bin
* Емулације:PCL 5e Emulation, PCL 6 Emulation, PPDS, PostScript 3 Emulation, xHTML, PDF 1.6, Direct Image, Microsoft XPS600MHz Processor
2 Потрошни материјал
2.1 Оригинални потрошни материјал (потрошни материјал прозведен од произвођача опреме)
Произвођач, Шифра произвођача, Ознака произвођача, Опис, Бар код
IBM, 39 V 3604, Transfer-Roller, 300.000 pages, 0883436045414
IBM, 39 V 3601, Fuser kit, 300.000 pages, 0883436045384
IBM, 75 P 6997, Staples, 5.000 pages/5%, 0000435812551
Lexmark, T650A11E, Toner cartridge black return program, 7.000 pages/ISO, 0734646064323
Lexmark, T650A21E, Toner cartridge black, 7.000 pages/ISO, 0734646064460
Lexmark, T650H04E, Toner cartridge black return program for Etikettes, 25.000 pages/ISO, 0734646090698
Lexmark, T650H11E, Toner cartridge black return program, 25.000 pages/ISO, 0734646064330
Lexmark, T650H21E, Toner cartridge black, 25.000 pages/ISO, 0734646064477
Lexmark, T650H31E, Toner cartridge black, 25.000 pages/5%, 0734646064576
Lexmark, T650H80G, Toner cartridge black remanufactured, 25.000 pages/5%, 0734646091114
Lexmark, T654X04E, Toner cartridge black for Etikettes, 36.000 pages/5%, 0734646090735
Lexmark, T654X11E, Toner cartridge black return program, 36.000 pages/ISO, 0734646064347
Lexmark, T654X21E, Toner cartridge black, 36.000 pages/ISO, 0734646064484
Lexmark, T654X31E, Toner cartridge black, 36.000 pages/5%, 0734646064583
Lexmark, T654X80G, Toner cartridge black remanufactured, 36.000 pages/ISO, 0734646091312
Lexmark, 40X4765, Fuser kit, 300.000 pages, 5704327596776
Lexmark, 25A0013, Staples, 5.000 pages, 0734646553131

Лексмарк црно бели ласерски штампачи
Лексмарк ласерски штампачи
Ласерски штампачи


Lexmark T серија

1 Модели ласерских штампача из Lexmark T серије
*Lexmark T 420 D
*Lexmark T 420 DN
*Lexmark T 422
*Lexmark T 422 N
*Lexmark T 430
*Lexmark T 520
*Lexmark T 520 D
*Lexmark T 520 DN
*Lexmark T 520 N
*Lexmark T 520 N SBE
*Lexmark T 520 SBE
*Lexmark T 522
*Lexmark T 522 DN
*Lexmark T 522 N
*Lexmark T 612
*Lexmark T 612 N
*Lexmark T 612 N SOL
*Lexmark T 612 V
*Lexmark T 614
*Lexmark T 614 DX
*Lexmark T 614 N
*Lexmark T 614 N SOL
*Lexmark T 614 NL
*Lexmark T 614 S
*Lexmark T 616
*Lexmark T 616 N
*Lexmark T 616 N SOL
*Lexmark T 620
*Lexmark T 620 DN
*Lexmark T 620 IN
*Lexmark T 620 N
*Lexmark T 622
*Lexmark T 622 DN
*Lexmark T 622 IN
*Lexmark T 622 N
*Lexmark T 630
*Lexmark T 630 DN
*Lexmark T 630 N
*Lexmark T 630 N VE
*Lexmark T 630 VE
*Lexmark T 632
*Lexmark T 632 DTN
*Lexmark T 632 N
*Lexmark T 632 TN
*Lexmark T 634
*Lexmark T 634 DTN
*Lexmark T 634 DTNF
*Lexmark T 634 N
*Lexmark T 634 TN
*Lexmark T 640
*Lexmark T 640 DN
*Lexmark T 640 DTN
*Lexmark T 640 N
*Lexmark T 640 TN
*Lexmark T 642
*Lexmark T 642 DN
*Lexmark T 642 DTN
*Lexmark T 642 N
*Lexmark T 642 TN
*Lexmark T 644
*Lexmark T 644 DN
*Lexmark T 644 DTN
*Lexmark T 644 N
*Lexmark T 644 TN
*Lexmark T 650 DN
*Lexmark T 650 DTN
*Lexmark T 650 N
*Lexmark T 652 DN
*Lexmark T 652 DTN
*Lexmark T 652 N
*Lexmark T 654 DN
*Lexmark T 654 DTN
*Lexmark T 654 N
*Lexmark T 656 DNE
*Lexmark T 717

Лексмарк црно бели ласерски штампачи


Међународно кривично право

1 Садржај
; Глава 1
: Појам међународног кривичног права
: Правне претпоставке за настанак и развој МКП
: Основне карактеристике МКП
: Однос међународног кривичног права и других грана права
; Глава 2
: Општи принципи међународног кривичног права
: Принцип законитости
: Принцип индивидуалне и субјективне кривичне одговорности
: Принцип незастаревања
; Глава 3
: Формални извори општег материјалног међународног кривичног права
: Формални извори међународног кривичног процесног права
: Формални извори МКП у Статуту Сталног међународног кривичног суда
; Глава 4
: Злочин агресије
: Ратни злочини
: Злочини против човечности
: Злочин геноцида
: Остали међународни злочини
; Глава 5
: Основи за искључење кривичне одговорности
: Ментално обољење
: Опијеност
: Самоодбрана
: Принуда и стање нужде
: Заблуда
: Остали евентуални основи
; Глава 6
: Основи који не искључују одговорност
: Принцип Tu Quoque
: Наредба претпостављеног

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Историјат

По свом пореклу, кларинет (фр. ''clarinette'', енг. ''clarinet'', ит. ''clarinetto'', нем. ''Klarinette'') је најмлађи дрвени дувачки инструмент. Још у античко доба и у средњем веку постојали су различити типови дувачких инструмената. Најближи претеча је средњовековни дрвени дувачки инструмент који се у Немачкој звао шалмај (''Scalmei''), а у Француској шалимó (''chalumeau''). Оба назива потичу од латинске речи каламус (''calamus''), што значи ''трска''.
Први кларинет је начинио немачки градитељ флаута Јохан Кристоф Денер (''Johann Christoph Denner'') из Нирнберга, између 1690. и 1700. године. Он је прерадио једну врсту шалмаја, повећавајући му звучни обим додавањем броја рупица и две дирке.
Кларинет је добио име по високим барокним трубама светлог звука званим кларинама (''clarino''), чију је улогу у оркестру касније и преузео.
Даље усавршавање кларинета је везано за бројна имена градитеља и свирања на њему, који су му током времена додавали поједине дирке. Сигурно најреволуционарнији напредак кларинета представља примена Бемовог (''Böhm'') механизма, око 1840. године.
У прошлости су грађени кларинети у разним величинама и штимовима: ''A, B, C, Es, As'' итд. Данас се највише користе B и А кларинети, ређе Es, као и бас-кларинет.
Међу првима у оркестру кларинет користе француски композитор Рамо (''Rameau'') и представници манхајмске школе (К. Штамиц – ''K. Stamitz'' и други). Нарочито га је ценио и употребљавао Моцарт (''Mozart''). Од његовог времена, кларинет се редовно налази у симфонијском оркестру, а користи се и као соло инструмент.

Кларинет


Међународна људска права

1 Садржај
; Глава 1
: Појам међународних људских права
: Однос права појединаца и права људских група
: Правна природа
; Глава 2
: Општа права и слободе појединаца и њихова заштита
: Универзална декларација о правима човека
: Пактови о правима човека
: Забрана дискриминације
; Глава 3
: Специфична заштита одређених категорија лица
: Забрана ропства и трговине робљем
: Избеглице
: Апатриди
: Азил
: Радници мигранти
; Глава 4
: Права људских група
: Народ
: Појам народа
: Право народа на егзистенцију
: Право на самоопредељење
: Право на здраву животну средину
; Глава 5
: Мањине
: Појам и дефиниција мањина
: Заштита мањина
: Статус мањина по општем међународном праву
: Партикуларно право заштите мањина
: Урођеничи или домородачки народи
: Концепт права солидарности или права треће генерације
; Глава 6
: Регионални системи заштите људских права
: Афрички регионални систем
: Амерички регионални систем
: Систем Савета Европе
: Систем ОЕБС-а
: Систем Европске уније

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Делови

Кларинет (фр. ''clarinette'', енг. ''clarinet'', ит. ''clarinetto'', нем. ''Klarinette'') се састоји од 4 главна дела:
:1. ''Усник'' са обручем са завртњима, трском и поклопцем
:2. ''Буренце'':3. ''Тело кларинета''::а) ''горње'' и
::б) ''доње'':4. ''Левак''.
1. Усник, или тзв. ''пифла'' или ''мундштик''.
Најчешће се израђује од ебонита (врсте вештачке масе), ређе од стакла или дрвета. На његов отвор ставља се трска, која се причвршћује обручем са завртњима.
*Поклопац усника обично се израђује од метала (сребро или никл), пластике или коже. Он служи да заштити усник и трску од механичких повреда и ломова.
*Тршчани језичак, тзв. трска, као што и сама реч каже, израђује се од барске трске или латински ''аrundo donax'' трске.
*Обруч са завртњима, назива се и ''повезница'', ''лигатура'' или ''машиница''. Као што и сама реч каже, она повезује, тј. причвршћује трску за усник.
Израђује се од метала (сребро или никл) и пластике, а у новије време и од коже. Обруч може бити са једним завртњем, са два, а постоје и лигатуре без иједног завртња.
2. Буренце, прави се од дрвета, ређе од пластике. Оба краја буренцета обавијена су металним обручима (сребро или никл).
Дужина буренцета мери се у милиметрима. Ради доброг штимовања, производе се у неколико дужина:
*Ако тон треба да се повиси, употребљава се краће буренце.
*Ако тон треба да се снизи, употребљава се дуже буренце.
3. Тело кларинета сачињено је из два дела. То су ''горње'' и ''доње тело''.
:1. Горње тело (направљено од дрвета) са три рупице напред и једном позади. Око рупица налазе се прстенови. На горњем телу налазе се и трилер дирке (сребро или никл).
:2. Доње тело, са три рупице (сребро или никл) и металним механизмом дирки и клапни, направљено од истог материјала (сребро или никл).
4. Левак, или корпус, обично се прави од дрвета, ређе од пластике. Горња и доња страна су обавијене металним обручима (сребро или никл).

Кларинет


Међународно право заштите и очувања животне средине

1 Садржај
; Глава 1
: Појам животне средине и њене заштите
: Извори и развој међународног права заштите животне средине
: Фазе у развоју и принципи међународног права заштите животне околине
; Глава 2
: Очување живе природе и културне баштине
: Атмосфера, озонски омотач и клима
: Заштита морске и океанске средине
: Опасни отпади и радиоактивне супстанце
; Глава 3
: Оцена стања међународног права заштите животне средине
: Одговорност за загађивање

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Породица кларинета

Кларинети се израђују у неколико величина, чему одговарају њихови различити тонски обими и донекле различите звучне боје. Сви ти сродни инструменти чине породицу кларинета (енг. ''clarinet family'').
Данас се користи пре свега кларинет ''in B♭'', као и кларинет ''in А'' и ''бас-кларинет''.
Заједнички писани обим за све врсте кларинета је:
На B♭ кларинету ови тонови звуче за велику секунду ниже (d-f3), на A кларинету за малу терцу ниже (cis-e3), на малом Es кларинету за малу терцу више (g-b3), на бас-кларинету за велику нону ниже (D-f2), за октаву ниже од B♭-кларинетa).
Некада су били у употреби и кларинети ''in C'' (звучи као што пише) и ''in D'' (звучи за велику секунду више), као и дубља врста – тзв. басетхорн.
Данас се уместо ''басетхорна'' понекад, али ретко, користи ''алт-кларинет''''in F'' ili ''Es'' (звучи за чисту квинту или велику сексту ниже), а такође се веома ретко употребљава најдубљи инструмент из ове породице – ''контрабас кларинет'' (звучи за октаву дубље од ''бас-кларинета'').
1 Породица кларинета
*B♭ кларинет има светао тон, врло је покретљив и способан за све изражајне нијансе (''f, p'', легато, стакато, распеване мелодије, виртуозни пасажи). То исто важи за А кларинет, само што му је тон нешто мекши и тамнији. Оба се користе у оркестру и као солистички инструменти и у камерним ансамблима.
*Es кларинет има оштар, пискав звук, те се употребљава у симфонијском оркестру за добијање посебних ефеката (хумор, карикатура).
*Бас-кларинет је по облику сличан саксофону: горњи део цеви са усником повијен је уназад, а левак – навише. Он има мек, таман, помало ”шупаљ” тон, чија је специфична боја драгоцена у оркестру. Ретко се употребљава као соло-инструмент или у камерним саставима.
*Алт кларинет је по облику сличан бас-кларинету, само је мало мањи.
*Контрабас кларинет, који, као што је речено, има само изузетно примену у модерној музици, израђује се у разним облицима. Његов тон је још тамнији него код бас-кларинета.

Кларинет


Програмерска логика

1 Шта је програмерска логика?
Програмерска логика је начин на који се може створити било какав програм коришћењем кода и математичког размишљања. Један од предуслова за доброг програмера јесте да је добар познавалац програмерске логике.
1.1 Да ли је могуће створити програм и без коришћења програмерске логике?
Без коришћења програмерске логике моћи ћете да створите програме само ''преписивањем'' већ готовог кода. Ако се деси нека грешка у пројекту, нећете моћи да је уклоните, јер немате појма ни о чему се у коду ради. Програмерска логика вам помаже да у својој глави замислите како би програм требао да изгледа. За ово вам је потребно солидно познавање дискретне математике.
2 Дискретна математика
Дискретна математика или децизијска математика представља грану математике која је супротна континуалној математици у којој је скуп природних бројева представљен као бесконачан. Дискретна математика је блиско повезана са математичком логиком, која чини везу између филозофије и математике, а творцем ове науке сматра се и , по коме је име добила Булова алгебра.
Булова алгебра садржи И, ИЛИ и НЕ и представља један од елемената рада са скуповима. Булова алгебра се користи и у програмирању. Зато се каже да је Џорџ Бул оставио један од значајних елемената за информатику.


Кларинет

Кларинет (фр. ''clarinette'', енг. ''clarinet'', ит. ''clarinetto'', нем. ''Klarinette'')#Увод
##Када почети са учењем свирања кларинета?
##Где се све учи музика
##Почетни проблеми
##Израз лица
#Историјат
#Делови
#Породица кларинета
#Држање кларинета
#Стајати или седети
#Основи свирања
#Техника дувања
##Вежбе дисања
##Toн
##Стварање тона
###Језик
###Амбажура
###Издржавање дугих тонова
###Положај усника
##Штимовање
##Техника свирања
##Прсторед
###Гриф-табела
#Опрема
##Трске
##Усник
#Вежбање
#Скале
#Етиде
#Корепетиција - проба уз пратњу клавира
#Јавни наступ
##Трема
###Како ослабити дејство треме?
##Понашање на подијуму
##Анализа јавног наступа
#Лична нототека, дискотека, фонотека
#Репертоар
##Репертоар - домаћи композитори за кларинет
##Репертоар - страни композитори за кларинет
#Kларинет у оркестру и камерној музици
#Кларинетисти у Србији

Музички инструменти
Кларинет


Kларинет/Стајати или седети

Kларинетисти у симфонијском, оперском и камерном оркестару свирају седећи. Хајде да појединачно објаснимо сваки став.
1 Исправан седећи став
И ви можете вежбати седећи.
Учините следеће:, А сада да размотримо други седећи став.
2 Стојећи став
А сада, рецимо реч-две о стојећем ставу приликом свирања и вежбања кларинета.

Кларинет


Грађанско право

1 Садржај
; Глава 1
: Увод у грађанско право, општи део грађанског права и посебни делови
: Грађанско право - назив и појам
: Систематика савременог грађанског права
: Модерно грађанско право
; Глава 2
: Право у објективном и право у субјективном смислу
: Појам грађанског права, његови саставни делови и опште карактеристике
: Предмет грађанског права
: Метод грађанског права
; Глава 3
: Појам извора грађанског права
: Закон као извор грађанског права
: Судска пракса
: Обичај
: Правна наука
; Глава 4
: Упоредноправни положај југословенског грађанског права
: Историјске основе југословенског грађанског права
: Рецепција римског права
: Развој науке грађанског права
; Глава 5
: Породица грађанског права
: Грађанско право и правне области
: Грађанско право и јавно и приватно право
: Грађанско право и грађанско процесно право
: Грађанско право и колизионо право
: Међународно грађанско право
; Глава 6
: Субјекти права
: Физичка лица и њихова правна способност
: Пословна способност физичких лица
: Деликтна способност физичких лица
: Атрибути физичких лица
; Глава 7
: Правна лица, појам и карактеристике
: Начело правне раздвојености и самосталности
: Функције правног лица
: Врсте правних лица
: Елементи правног лица
: Правна, пословна и деликтна способност правних лица
: Настанак и престанак правних лица
: Учење о правним лицима
; Глава 8
: Појам субјективних грађанских права
: Имовинска и неимовинска права
: Преносива и непреносива права
: Апсолутна права
: Релативна облигациона права
: Преображајна права
; Глава 9
: Стварна права
: Ауторско право
: Проналазачко право
: Право на узорак и модел
: Остала интелектуална права
: Социјализација грађанског права
; Глава 10
: Појам имовине
: Функције имовине
: Карактеристике имовине
; Глава 11
: Правне чињенице
: Правне претпоставке и фикције
: Застарелост
: Застој застаревања
: Прекид застаревања
: Преклузија
: Права ограниченог трајања
: Одржај
; Глава 12
: Правни промет и врсте правног промета
: Универзална и сингуларна сукцесија
: Транслативни и конститутивни пренос
: Оригинарно и деривативно стицање
: Основ и начин стицања
: Персонална и реална суброгација
; Глава 13
: Појам правног посла
: Правне радње сличне правним пословима
: Изјава воље
: Тумачење изјаве воље
: Предмет правног посла
: Кауза
; Глава 14
: Једнострани и двострани правни послови
: Теретни и доброчини правни послови
: Правни послови обвезивања и располагања
: Каузални и апстрактни правни послови
: Формални и неформални правни послови
: Правни послови међу живима и за случај смрти
: Фидуцијарни правни послови
: Важније врсте уговора
; Глава 15
: Непостојећи правни послови
: Ништави правни послови
: Рушљиви правни послови
: Последице неважности правних послова
: Побијање правних послова
; Глава 16
: Услов
: Рок
: Налог
; Глава 17
: Појам, опште карактеристике и историјски осврт
: Уговорно заступништво
: Законско заступништво
: Статутарно заступништво
: Судско заступништво
; Глава 18
: Грађанскоправни деликти
: Појам и врсте штете
: Кривица штетника
: Одговорност за другог
: Објективна одговорност за штету
: Узрочна веза
: Накнада штете
; Глава 19
: Повреда субјективног права
: Правозаштитни захтев и правозаштитна радња
: Приговори
: Превентивна и реактивна заштита
: Судска заштита
: Вансудска заштита
: Поређење судске и самозаштите

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Техника свирања

Под овим појмом подразумева се уједначен и синхронизован рад даха, језика и прстију (итал. ''tecnica di dita'', енг. ''finger technique'', фран. ''technique des doigts'', нем. Fingertechnik), без икаквог напора и грча приликом свирања кларинета.
Већ је у претходним свескама школе (''Учим кларинет I-III'') речено да је леп тон основ нашег изражавања и да је добра техника без њега незамислива. Речено је и да превисоко подизање прстију са клапни успорава и кочи технику свирања кларинета. При преласку с тона на тон не смеју се чути нежељени међутонови.
Одсвирани тонови никако не треба да личе на налет необуздане бујице. Сваки од њих мора бити одсвиран свесно, под контролом и концентрацијом.
Зато је потребно свирати у оној брзини у којој се свесно, разумно и свестрано може контролисати сваки појединачно одсвиран тон (његов квалитет, његова ритмичка и интонативна тачност и да међусобно буду регистарски уједначени по боји и јачини).
Све поменуте карактеристике добре технике стичу се и развијају се само ако се свакодневно пажљиво вежба. На тај начин се развија неопходна лична одговорност за сваки одсвирани тон.

Кларинет


Стварно право

1 Садржај
; Глава 1
: Стварно право у објективном и субјективном смислу
: Општи појам ствари
: Саставни делови ствари, проста и сложена ствар, припадак ствари
: Главна и споредна ствар
: Плодови и производи ствари
: Ствари ван и у промету
: Збирна ствар
: Дељиве и недељиве ствари
: Процењиве и непроцењиве ствари
: Бестелесне ствари
: Потрошне и непотрошне ствари
: Индивидуално и генерично одређене ствари
: Заменљиве и незаменљиве ствари
: Покретне и непокретне ствари
: Правни значај поделе ствари на покретне и непокретне
: Правило superficies solo cedit
: Хартије од вредности
; Глава 2
: Појам и врсте државине
: Римска и модерна концепција државине
: Објект државине
: Субјект државине
: Искључива државина и судржавина
: Стицање, пренос и губитак државине
: Остале врсте државине
: Заштита државине
; Глава 3
: Општа питања и правне карактеристике права својине
: Нове теорије о праву својине
: Право својине у Југославији
: Стицање права својине на основу уговора са претходним власником
: Стицање од невласника
: Одржај
: Прираштај
: Окупација
: Налаз изгубљене ствари
: Налаз скривеног блага
: Остали случајеви
: Деривативно и оригинарно стицање својине
: Престанак права својине
: Заштита својине
; Глава 3
: Појам, назив и историјат сусвојине
: Правни положај сувласника
: Стицање сусвојине
: Раскидање сувласничке заједнице
; Глава 4
: Општи појам заједничке својине
: Заједничка својина брачних другова
: Заједничка својина чланова породице
: Заједничка својина санаследника на стварима у заоставштини
: Заједничка својина породичне задруге
: Случајеви заједничке својине као акцесорног права
; Глава 5
: Етажна својина
: Појам, предмет и начин стицања етажне својине
: Садржина права својине на посебном делу зграде
: Права етажних власника на заједничким деловима зграде
: Права етажних власника на земљишту на ком је града подигнута
: Узајамни односи власника посебних делова зграде
: Надзиђивање зграда и претварање заједничких просторија у станове
; Глава 6
: Појам и опште карактеристике стварних службености
: Подела стварних службености
: Стицање стварних службености
: Престанак стварних службености
: Заштита стварних службености
: Важнија суседска права и стварне службености
; Глава 7
: Личне службености
: Плодоуживање
: Право употребе
: Право становања
; Глава 8
: Појам и историјат заложног права
: Правна природа заложног права
: Врсте заложног права
: Начела заложног права
; Глава 9
: Заложно право на покретним стварима
: Заснивање заложног права на покретној ствари
: Заложно-правни однос
: Објект ручне залоге
: Права залогопримца
: Залогопримчеве обавезе
: Права и обавезе залогодавца
: Пренос заложног права и подзалога
: Престанак заложног права на покретним стварима
; Глава 10
: Заложно право на правима
: Залагање потраживања
: Остваривање заложног права
: Залагање осталих права
: Појам права ретенције
: Услови за заснивање права ретенције
: Садржина права ретенције
: Поређење између права ретенције и заложног права
; Глава 11
: Појам хипотеке
: Прибављање хипотеке
: Предмет хипотеке
: Заложноправни однос
: Права сопственика хипотековане непокретности
: Пренос права и обавеза
: Редослед хипотека
: Престанак хипотеке
; Глава 12
: Појам и назив права прече куповине
: Развој права прече куповине
: Законско право прече куповине
: Уговорно право прече куповине
: Разлике између уговорног и законског права прече куповине
: Право првенства
: Право прекупа
: Право прече куповине у принудној јавној продаји
; Глава 13
: Закупчево право
: Станарско право
: Историјски развој заштите закупаца станова
: Садржина станарског права
: Престанак станарског права
; Глава 14
: Земљишни регистри
: Земљишно-књижни систем
: Начела земљишно-књижног права
: Права која се могу уписати у земљишне књиге
: Укњижба
: Предбележба
: Забележба
: Фикција апсолутне тачности
: Тапијски систем
: Јединствена евиденција

Викикњиге:Полица са књигама за право


Компанијско право

1 Садржај
; Глава 1
: Увод
: Одређење компанијског права
: Однос компанијског права и сродних грана права
: Извори компанијског права
: Историјат компанијског права
; Глава 2
: Привредн и непривредни субјекти - појам и класификације
: Трговачки (привредни) субјекти
; Глава 3
: Привредно друштво и конститутивни интереси
: Лица са дужностима према привредном друштву
: Тужбе у компанијском праву
: Истовремена индивидуална и колективна тужба
; Глава 4
: Ортачко друштво
: Интерни односи између ортака друштва и ортака са друштвом
: Екстерни односи друштва и ортака
: Престанак орташтва и иступање ортака из друштва
: Престанак ортачког друштва
; Глава 5
: Командитно друштво
: Оснивање друштва
: Интерни односи између ортака
: Располагање уделом у друштву
: Екстерни односи друштва и ортака
: Престанак друштва, престанак статуса и промена правне форме
: Командитно друштво на акције
: Компаније са неограниченом одговорношћу у англосаксонској пракси
: Тајно (тихо) друштво
: Фактичко и de facto друштво
; Глава 6
: Друштво са ограниченом одговорношћу
: Оснивање друштва
: Обавезе чланова друштва
: Основни капитал
: Удели
: Статусна и имовинска права чланова друштва
: Спорови међу члановима друштва и права мањинских чланова
: Транспарентност
: Органи
: Престанак својства члана
: Престанак друштва са ограниченом одговорношћу
: Д.О.О. у англосаксонској пракси
: Ортаклуци са ограниченом одговорношћу у англосаксонској пракси
; Глава 7
: Акционарско друштво
: Конститутивни акти
: Улог
: Врсте акционарских друштава
: Појам, врсте и одржање основног капитала друштва
: Реорганизација капитала и акција акционарског друштва
: Принципи расподеле компанијске моћи у акционарском друштву
: Скупштина акционарског друштва
: Системи управљања акционарским друштвом
: Функције надзора
: Секретар акционарског друштва
: Транспарентност
: Престанак акционарског друштва
: Извештавање отворених друштава
: Привилеговане информације и њихова заштита
: Преузимање отворених друштава
; Глава 8
: Емитовање серијских хартија од вредности
: Акције
: Обвезнице
: Варанти
: Остале серијске хартије од вредности
: Емисија обвезница и краткорочних хартија од вредности
: Финансијски инструменти
; Глава 9
: Начело равноправног третмана акционара
: Статусна права акционара
: Имовинска права акционара
: Принцип већине и заштита мањине
: Права мањинских акционара
: Стицање и располагање имовином велике вредности
; Глава 10
: Пословне банке
: Поједностављено акционарско друштво
: Регулисано тржиште финансијских инструмената и МТП-а
: Инвестициона друштва
: Централни регистар
: Акционарска друштва запослених
; Глава 11
: Народна банка
: Комисија за хартије од вредности
: Друштво за управљање инвестиционим
: Инвестициони фондови
: Друштва за осигурање
: Задружна друштва
: Друштва слободних професија
; Глава 12
: Држава као предузетник
: Неке форме обављања делатности јавног сектора
: Држава и атрактивност форми друштава капитала
; Глава 13
: Форме привредног друштва
; Глава 14
: Повезивање путем капитал учешћа и/или уговора
: Концерн
: Холдинг
: Трагови и облици капитал учешћа
: Узајамна капитал учешћа
: Заједничко деловање
: Уговори о контроли и управљању
: Функционисање повезаних друштава
: Остале форме повезивања
: Врсте повезивања друштава
; Глава 15
: Појам и врсте статусних промена
: Редован поступак статусне промене
: Поједностављени поступак спровођења статусне промене
: Промена основног капитала и нераспоређена имовина и обавезе
: Упис у регистар статусне промене и правно дејство уписа
: Заштита права чланова друштва преносиоца
: Заштита трећих лица
; Глава 16
: Привредне коморе
: Задружни савези
; Глава 17
: Престанак привредног друштва - терминологија
: Престанак привредног друштва - општа питања
: Врсте ликвидације
: Реорганизација привредног друштва - алтернатива стечају
: Судска управа или управа управног органа и лична управа
: Ликвидација инсолвентног друштва од стране суда
: Стечај и ликвидација банака и друштава за осигурање
; Глава 18
: Европска компанија
: Европска економска интересна групација
: Европска задруга

Викикњиге:Полица са књигама за право


Наследно право

1 Садржај
; Глава 1
: Појам и опсег наследног права
: Циљеви и значај наследног права
: Начела наследног права
: Универзална сукцесија
: Извори наследног права
: Устав и наследно право
; Глава 2
: Смрт оставиоца
: Основи позивања на наслеђе
: Заоставштина; Наследивост субјективних грађанских права и обавеза
: Издвајање из састава заоставштине
: Постојање наследника у тренутку оставиочеве смрти
: Неспособност за наслеђивање
: Недостојност за наслеђивање
; Глава 3
: Појам и значај законског наслеђивања
: Општа правила парантеларног система
: Наслеђивање по линијама
: Право представљања
: Први наследни ред
: Други наследни ред
: Трећи наследни ред
: Четврти и остали наследни редови
: Наслеђивање у случају вишеструких веза са оставиоцем
; Глава 4
: Наследноправни положај адоптивних сродника
: Наследноправне последице потпуног усвојења
: Наследноправне последице непотпуног усвојења
: Губитак законског наследног права адоптивних сродника
: Наследноправни положај супружника
: Смањење наследног дела супружника у првом наследном реду
: Повећање наследног дела супружника
: Смањење наследног дела супружника у другом наследном реду
: Наследноправни положај супружника у случају полигамног брака
: Губитак законског наследног права супружника
: Наследноправни положај родитеља
: Држава као законски наследник
; Глава 5
: Појам и правна природа тестамента
: Активна тестаментарна способност
: Завештаочева воља
: Именовање наследника
: Разбаштињење
: Проста супституција
: Фидеикомисарна супституција
: Услов у тестаменту
: Рок у тестаменту
: Налог у тестаменту
; Глава 6
: Форма тестамента
: Олографски тестамент
: Алографски тестамент
: Судски тестамент
: Конзуларни, бродски и војни тестамент
: Међународни тестамент
: Усмени тестамент
: Сведоци у тестаментарном праву
: Testamentum mysticum
: Чување тестамента
; Глава 7
: Појам и начин тумачења тестамента
: Допунска правила за тумачење тестамента
: Допуњујуће тумачење тестамента
: Границе тумачења
: Прираштај у тестаментарном праву
; Глава 8
: Појам и услови опозивања тестамента
: Начин опозивања тестамента
: Опозив опозива
: Појам и врсте ништавости тестамента
: Апсолутна ништавост
: Релативна ништавост
; Глава 9
: Појам и правна природа легата
: Субјекти легата
: Посебне врсте легата
: Правни положај легатара
; Глава 10
: Нужно наслеђивање
: Право на нужни део
: Израчунавање нужног дела
: Правна природа права на нужни део
: Разбаштињење нужних наследника
: Искључење из права на нужни део
: Лишење потомка из права на нужни део
: Повреда нужног дела
: Заштита нужног дела
; Глава 11
: Уговори у наследном праву
: Уговор о наслеђивању: Појам; Уговорне стране; Дејства уговора
: Забрањени уговори у наследном праву
: Уговор о уступању и расподели имовине за живота: Појам; Закључење уговора; Опозивање уговора
: Уговор о доживотном издржавању: Појам; Закључење и правна дејства уговора; Раскид уговора
: Уговор о доживотном издржавању: Множина субјеката; Неименовани уговор са обавезом доживотног издржавања
; Глава 12
: Појам и значај оставинског поступка
: Начела оставинског поступка
: Субјекти оставинског поступка; Оставински суд
: Учесници у оставинском поступку
: Извршилац тестамента
: Старалац заоставштине
: Претходни поступак; Смртовница
: Поступак с тестаментом
: Мере за обезбеђење заоставштине
: Припремање оставинске расправе
: Оставинска расправа
: Упућивање на парницу
: Оставинско решење
: Правоснажност оставинског решења
: Правни лекови у оставинском поступку
; Глава 13
: Наследна изјава; Негативна наследна изјава
: Позитивна наследна изјава
: Поништење и побијање наследне изјаве
: Наследноправна трансмисија
: Спајање заоставштине и имовине наследника
: Одговорност наследника за оставиочеве дугове
: Одвајање заоставштине од имовине наследника
: Наследноправни захтев
; Глава 14
: Правни положај санаследника
: Право санаследника на удео
: Положај санаследника у односу на целокупну заоставштину
: Деоба
: Урачунавање поклона и легата у наследни део

Викикњиге:Полица са књигама за право


За почетнике

Рачунари за почетнике
* Увод у рачунаре
* Шта је рачунар?
* Генерације рачунара
* Како рачунар функционише
* Упознавање са Виндоус оперативним системом
* Рад са простијим процесима
* Контролисање рада
1 Коме је овај текст намењен?
Овај текст је намењен свим почетницима који се први пут сусрећу са рачунаром или који знају само површно о сваком рачунарском елементу.
2 Шта је рачунар?
Рачунар (енг. ''computer'') је добио име по томе што су се први машински стројеви слични данашњим рачунарима користили за рачунање. Исто то значи и реч ''computer'' коју смо преузели из енглеског језика. Рачунар је дакле, електронски и машински строј, повезан тако да одрађује операције које му корисник зада коришћењем бинарног кода или језика рачунара (скуп јединица и нула). Рачунаре можемо поделити у шест генерација, према њиховом развоју. Пратећи схему развоја рачунара, уочићете да су, како су се развијали, рачунари почели користити другачије електронске компоненте од својих претходника и тако загарантовали;
* мању потрошњу енергије
* бржи рад
* већу количину добијених и обрађених података (меморија)
3 Генерације рачунара
* Прва генерација (1951-1958) рачунари су користили електронске (вакумске) цеви. Цеви су биле велике, трошиле много енергије и ослобађале доста топлоте. Међу првима је то био ENIAC који је био тежак 30 тона и трошио је око 174 kWh. За складиштење програма и података користиле су се различите меморије (магнетне траке и добоши). За писање програма користио се машински језик.
* Друга генерација (1959-1963) катодне цеви су заменили транзистори. Ови компјутери су били доста јефтинији и трошили су мање енергије. Најпознатији рачунари ове генерације били су Philco Transac S-2000и IBM 1401. Поред унапређења хардвера, развили су се први програмски језици; Cobol, Fortran, Algol и Lisp.
* Трећа генерација (1964-1970) створена су електронска кола која су коришћена унутар компјутера. Потрошња је била много мања, поузданост огромна, те је ово отворило могућност за развитак првих мини рачунара. За операције и управљање су се развили први оперативни системи, а за писање програма користили су се унапређени језици , али исти као и на компјутерима друге генерације.
* Четврта генерација (1971-1987) ови рачунари су знатно брже обављали податке него претходници. Развила се периферна меморија, а уз то, оперативни системи су били у свом јеку, значајно је повећана продаја рачунара, а нови програмски језици донели су могућност за стварање првих већих апликација које ће се даље користити и утицати на само друштво.
* Пета генерација (од 1990 ) карактерише је паралелна архитектура која омогућава повезивање више компјутера (базе података).
* Шеста генерација принцип неурона људског мозга (обрађивање података коришћењем на хиљаде процесора).
4 Како рачунар функционише
Данашњи рачунари функционишу по Фон Нојмановој архитектури. То значи да би се сваки податак добивен од стране корисника могао искористити помоћу централне процесорске јединице која обрађује податке и преноси их у другом облику. Рачунари са овом архитектуром нису више били фиксни као раније.
Пример фиксног рачунара је столни калкулатор који може одрађивати просте математичке функције , али их не може складишитити и измењивати по потреби. Развитком рачунара са Фон Нојмановом архитектуром, било је могуће писати низ функција које би рачунар извршавао и те функције по потреби мењати. Рачунар би тако могао да лако мења програм који извршава.
4.1 Бинарни систем
Бинарни систем је бројчани систем у коме се запис састоји само од цифара 0 и 1. Ово је позициони бројчани систем, са основом 2. Сваки број се може представити као збир експонената двојке. Због једноставности примене у електронским колима, бинарни систем користе практично сви модерни рачунари.
Концепт бинарног система омогућен је тек са увођењем концепта нуле у систему арапских цифара.
Пример бинарног записа: 1012 = 1·22 + 0·21 + 1·20, 101 у бинарном систему је еквивалент
броју 5 у декадном систему.
Цифре бианрног система (1 и 0) су се користиле јако давно за израду програма на тадашњим рачунарима. Писање ових програма је било врло комплексно те су створени први програмски језици - ''асемблери''.
Пример кода у Асемблеру
.model tiny
CSEG segment para public use16 'CODE'
org 100h ; DOS tako ucitava .com aplikacije (na ofset 100h)
start:
mov dx, offset Zdravo
mov ah, 9
int 21h
exit_to_dos:
mov ax, 4c00h
int 21h
Zdravo:
db 10, 13, 'Zdravo...', 10, 13, '$' ; kako koristimo DOS servis rutinu
; za ispis teksta, moramo da stavimo znak '$' koji kaze DOS-u da se
; tekst tu zavrsava
CSEG ends
end start
Као што видите, писање асемблерског кода је доста тешко и напорно, те је зато било потребно створити неке програмске језике који би олакшали писање кода. Ти програмски језици се називају виши програмски језици и користе се и данас од стране програмера широм света.


Kларинет/Увод

Кларинет (фр. ''clarinette'', енг. ''clarinet'', ит. ''clarinetto'', нем. ''Klarinette'') је диван инструмент са јединственим квалитетом звука. Кларинет свако може да свира. То је идеалан инструмент за почетнике јер већ после краћег времена учења са лакоћом може да засвира једноставне мелодије.
Иако нисте ноталиста, не дозволите да вас то одврати од покушаја учења свирања кларинета. Многе мелодије могу бити репродуковане по слуху, а то је једна од особина овог инструмента. Чим можете да стварате звук, можете и да импровизујете прве мелодије.
Ако нисте сигурни да ли желите да свирате овај инструмент, запитајте се,
* Да ли желим да свирам инструмент који захтева ваздух - дувачки инструмент?
* Да ли ми се свиђа звук кларинета?
* Да ли сам спреман за овај изазов?
Ако сматрате да је кларинет прави инструмент за вас, само напред и читајте даље. Ова књига ће бити смерница за почетнике, напредне и професионалне кларинетисте. Она није намењена да буде замена за лекције. У ствари, препоручљиво је да нађете музичког инструктора који може да вас научи да свирате кларинет, а ову књигу користи као смернице при процесу учења. Професионални кларинетски педагог ће убрзати ваше учење и упознати вас са техником свирања кларинета и његовим репертоаром.
1 Циљеви ове књиге
* Да обезбеди основне информације о кларинету.
* Да обезбеди прстред за свирање.
* Да обезбеди технику за побољшање вашег свирања.
* Да предложи методе надоградње вашег кларинетског искуства.
* Да разумете основе читања музиког текста.
Напомена:
Ова књига је писана да помогне едукацију почетника и напреднијих, па чак и професионалаца у савладавању технике свирања кларинета.
Молим вас да не схватите ово као замену за часове кларинета, већ као драгоцена упутства на "путу до звезда".

Кларинет


Kларинет/Трске

Трска (итал. ''ancia'', енгл. ''reed'', фран. ''anche'', нем. ''blatt'') је један од основних елемената за стварање тона на кларинету. Ако су трске премеке или претврде, дају аликвоте (погрешан тон-кикс), ”ружан” тон, или се он тешко добија. Такве трске стварају велике проблеме и отежавају рад.
1 Особине добре трске
Добра трска је она којом се производи пријатан и јасан тон. Ако не троши превише ваздуха, значи да је одговарајуће тврдоће; језиком се на њој лако и јасно свира и не киксира.
2 Избор трске
Трску не треба бирати на крају радног дана, када је присутан умор усана (мишићи и нерви) већ петнаестак минута после усвиравања.
На нову трску се прилагођавамо и њу прилагођавамо нама (обично 3 до 4 дана).
Најбоље је издвојити 3 до 4 трске сличног квалитета и користити их наизменично приликом вежбања – по двадесетак минута на свакој. Сваку трску на полеђини треба оловком означити неким знаком да бисте их разликовали. За 3 до 4 дана показаће се која је трска најбоља. Наравно, за јавне наступе издвојити оне најбоље.
Трска се никада не бира на сам дан наступа. Нова трска није поуздана јер није прошла све описане тест-контроле. Она често може да ”откаже” и битно да умањи квалитет вашег јавног наступа, и тиме упропасти сав труд који је уложен да би се дело савладало.

Кларинет


Kларинет/Када почети са учењем?

Сигурно да учење дувачког инструмента не може да почне онако рано као нпр. клавира и виолине. Кларинет тражи неки минимум снаге (развијена плућа, зубе, срце, руке ). Сдруге стране, устаљена је предрасуда да се са учењем може почети тек после 11 година.
Дугогодишњом праксом схватио сам да се сваком ученику мора прићи на посебан начин.
Многи од њих су почели са 8, 9 година, уз мање, али зато темељније савладане програмске захтеве.


Кривично право

1 Садржај
1.1 Општи део
; Глава 1
: Појам кривичног права
: Појам кривичног закона и законодавства
: Место кривичног права у правном систему
: Кривично право и морал
: Међународно кривично право
: Основна начела кривичног права
: Развој кривичног права
: Извори кривичног права
: Тумачење у кривичном праву
: Аналогија у кривичном праву
: Наука кривичног права и њен однос са осталим наукама
; Глава 2
: Кривичноправна заштита
: Општи проблеми кривичноправне заштите
: Схватања о легитимности кривичноправне заштите
: Усмереност и границе кривичноправне заштите
: Временско важење кривичног закона
: Просторно важење кривичног законодавства
; Глава 3
: Општи појам кривичног дела
: Одређивање општег појма кривичног дела
: Међусобни однос појединих елемената општег појма кривичног дела
; Глава 4
: Појам и функције радње кривичног дела
: Врсте радње кривичног дела
: Последица
: Узрочна веза
; Глава 5
: Предвиђеност у кривичном закону
: Биће и елементи бића кривичног дела
: Услови кажњивости
: Субјект кривичног дела
: Објект кривичног дела
: Друштвена опасност
; Глава 6
: Појам противправности и однос са предвиђеношћу у закону
: Дело малог значаја
: Нужна одбрана
: Крајња нужда
: Остали основи искључења противправности
; Глава 7
: Појам кривице
: Нормативна и психолошка теорија кривице
: Умишљај
: Нехат
: Неурачунљивост
: Битно смањена урачунљивост
: Стварна заблуда
: Правна заблуда
: Сила и претња
: Actiones liberae in causa
: Одговорност за кривична дела квалификована тежом последицом
: Одговорност за кривична дела учињена путем штампе и других средстава јавног информисања
: Одговорност правног лица за кривична дела
; Глава 8
: Начелна питања кажњивости недовршеног кривичног дела
: Припремање кривичног дела
: Појам и врсте покушаја кривичног дела
: Кажњавање за покушај
: Неподобан покушај
: Добровољни одустанак
; Глава 9
: Време извршења кривичног дела
: Место извршења кривичног дела
: Подела кривичног дела с обзиром на радњу и последицу
: Друге поделе кривичних дела
: Подела на општа и политичка кривична дела
; Глава 10
: Појам и врсте стицаја
: Привидни идеални стицај
: Привидни реални стицај
: Сложено кривично дело
: Колективно кривично дело
: Продужено кривично дело
Глава 11
: Појам и врсте саучесништва
: Правна природа саучесништва
: Саизвршилаштво
: Подстрекавање
: Помагање
: Одговорност саучесника за кривично дело
; Глава 12
: Појам кривичне санкције
: Врсте кривичних санкција
; Глава 13
: Појам казне
: Оправдање и сврха казне
: Врсте казни
: Систем казни
: Општа питања казне лишења слободе
: Казна затвора у српском кривичном праву
: Условни отпуст
: Појам и системи новчане казне
: Новчана казна у српском кривичном праву
: Рад у јавном интересу
: Одузимање возаче дозволе
; Глава 14
: Одмеравање казне
: Појам и врсте одмеравања казне
: Олакшавајуће и отежавајуће околности
: Ублажавање казне
: Ослобођење од казне
: Поврат
: Одмеравање казне за кривична дела у стицају
: Одмеравање казне осуђеном лицу
: Урачунавање притвора и раније казне
; Глава 15
: Појам и сврха мере упозорења
: Настанак и системи условне осуде
: Механизам функционисања условне осуде у српском кривичном праву
: Услови за изрицање условне осуде
: Опозивање условне осуде
: Условна осуда са заштитним надзором
: Судска опомена
; Глава 16
: Настанак мера безбедности
: Појам и сврха мера безбедности
: Врсте и систем мера безбедности у нашем кривичном праву
: Обавезно психијатријско лечење и чување у здравственој установи
: Обавезно психијатријско лечење на слободи
: Обавезно лечење наркомана
: Обавезно лечење алкохоличара
: Забрана вршења позива, делатности и дужности
: Забрана управљања моторним возилом
: Одузимање предмета
: Протеривање странца из земље
: Јавно објављивање пресуде
: Мера забране приближавања и комуникације са оштећеним
: Забрана присуствовања одређеним спортским приредбама
; Глава 17
: Основ и начин одузимања имовинске користи
: Заштита оштећеног
: Одузимање имовинске користи проистекле из кривичног дела
: Наступање правних последица осуде
: Врсте правних последица осуде
: Почетак и трајање правних оследица осуде
: Појам и домети рехабилитације
: Садржај и давање података из казнене евиденције
; Глава 18
: Амнестија
: Помиловање
: Појам застарелости
: Застарелост кривичног гоњења
: Застарелост извршења кривичних санкција
; Глава 19
: Кривичноправни статус малолетних учинилаца у нашем кривичном праву
: Санкције за малолетнике у нашем кривичном праву и њихове специфичности
: Васпитне мере упозорења и усмеравања
: Васпитне мере појачаног надзора
: Заводске васпитне мере
: Обустава извршења и замена изречене васпитне мере другом васпитном мером
: Малолетнички затвор
: Условни отпуст малолетних учинилаца
: Примена васпитних мера на пунолетна лица која су извршила кривично дело као малолетници
: Примена васпитних мера на млађе пунолетне учиниоце кривичних дела
1.2 Посебни део
; Глава 1

Викикњиге:Полица са књигама за право


Међународно јавно право

1 Садржај
;Глава 1
: Појам међународног права
: Настанак и развој међународног права
: Доктрина међународног права
: Однос унутрашњег и међународног права на теоријском нивоу
: Однос унутрашњег и међународног права у светлости праксе
: Синтетички осврт
; Глава 2
: Формални извори међународног права
: Међународни уговори
: Обичајна правна правила
: Општа правна начела призната од стране просвећених народа
: Судска пракса
: Теорија - учења најпозванијих стручњака
: Начело правичности
: Једнострани правни акти државе
: Акти међународних организација
: Меко право
: Хијерархија формалних извора права
: Кодификација обичајног права
; Глава 3
: Појам субјективитета у међународном јавном праву
: Облици испољавања субјективитета у међународном праву
: Подела субјеката међународног права
: Субјекти у позитивном међународном праву
: Положај индивидуе у међународном праву
; Глава 4
: Појам државе у међународном праву
: Врсте држава
: Сложене државе
: Настанак нових држава
: Настанак нових држава на простору СФРЈ
: Кондоминијум
: Територијални ентитети и државе под међународном контролом
: Нетериторијални ентитети са елементима субјективитета
: Случајеви sui generis
: Признање држава
: Признање влада
; Глава 5
: Основна права и обавезе држава
: Обавеза држава да се уздрже од претње или употребе силе
: Обавеза решавања међународних спорова мирним средствима
: Право на самоодбрану
: Забрана интервенције у унутрашње и спољне послове
: Обавеза држава да сарађују у складу са Повељом УН
: Обавеза савесног испуњавања обавеза
: Надлежност државе у међународном праву
: Основни међународноправни принципи за одређивање надлежности
: Облици надлежности државе
: Имунитет страних држава
; Глава 6
: Општи појам међународноправне одговорности државе
: Врсте међународноправне одговорности
: Основ грађанске одговорности
: Услови за грађанску одговорност државе
: Облици одговорности државе
: Природа и обим накнаде за кршење обавеза
: Појам сукцесије држава
: Сукцесија и међународноправни континуитет
: Правна природа сукцесије
: Правила о сукцесији држава
; Глава 7
: Унутрашњи органи за одржавање међународних односа
: Спољашњи органи за одржавање међународних односа
: Конзули
: Појам и карактеристике мултилитералне дипломатије
: Сталне мисије при међународним организацијама
: Функције сталне мисије
: Делегације при органима међународне организације
: Посматрачи при органима УН и на конференцијама
; Глава 8
: Општи појам границе у међународном праву
: Државне границе
: Начини стицања и губитка државне територије
: Цесија
: Ефективна мирна окупација
: Судске одлуке
: Одлуке међународних организација и других међународних тела
: Прираштај
: Сукцесија
: Одрицање
: Стицање поморске територије
; Глава 9
: Појам међународних службености
: Подела међународних службености
: Престанак службености
: Употреба међународних река
: Ванпловидбено коришћење међународних водних токова
; Међународно јавно право/Глава 10
: Поморска област и извори права мора
: Полазна или базна линија
: Унутрашње морске воде
: Архипелашко море
: Територијално море
: Спољни морски појас
: Епиконтинентални појас
: Искључива економска зона
: Међународна зона
: Отворено море
: Морско разбојство или пиратерија
: Затворена или полузатворена мора
: Необалне државе и државе у неповољном географском положају
: Научно истраживање мора
: Мореузи
: Морски канали
; Глава 11
: Ваздушна област - теорија међународног права
: Правни режим међународне ваздушне пловидбе
: Положај ваздухоплова
: Поларне области
: Појам космичког пространства
: Правни режим космоса
; Глава 12
: Облици и називи међународних уговора
: Уговорне стране
: Процес закључивања међународних уговора
: Начини изражавања пристанка на обавезивање уговором
: Регистровање и депоновање уговора
: Примена међународних уговора
: Обавезна снага међународних уговора
: Дејство уговора
: Тумачење међународних уговора
: Поништај уговора
: Престанак дејства и суспензија уговора
; Глава 13
: Појам међународних организација
: Настанак и основне карактеристике Уједињених Нација
: Чланство у Организацији Уједињених Нација
: Организациона структура УН
: Регионалне организације
: Позиција регионалних организација у систему Повеље УН
: Природа и границе надлежности у светлости Повеље УН
: Специјализоване агенције
: Природа и карактеристике специјализованих агенција
: Позиција специјализованих агенција у систему УН
; Глава 14
: Мирно решавање спорова
: Дипломатска средства
: Међународни судски органи
; Глава 15
: Право оружаних сукоба
: Појам оружаног сукоба
: Учесници у оружаном сукобу
: Подручје оружаних операција
: Фундаментални принципи права оружаних сукоба
: Ограничења у погледу средстава и метода ратовања
: Забрањени методи ратовања
: Статус цивила и лица hors de combat
: Правила о заштити бораца који не учествују у непријатељствима
: Правила о заштити појединих категорија цивилног становништва
: Ефективност права оружаних сукоба
: Одговорност за кршење права оружаних сукоба
: Окончање оружаног сукоба

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Стварање личне нототеке, дискотеке, фонотеке

Већ на почетку ове књиге, у поглављу Где се све учи музика?, као и у првој свесци моје школе , већ је речено да је учење музике, кларинета дугогодишњи процес и да се не одвија само у музичкој школи.
Ученику музике су доступне огромне ризнице знања као што су: библиотеке, дискотеке, фонотеке, ТВ, радио, интернет, концерти и др.
1 Стварање музичке библиотеке, дискотеке и фонотеке
За свеукупни развој музичке личности још од раних–почетних дана учења кларинета, неопходно је да постепено почнете да стварате своју музичку библиотеку, дискотеку, бидиотеку и фонотеку где ће вам бити у сваком моменту доступне све потребне информације, знања и новине из музике.
Ту ћете држати своје ноте (разне школе и комаде за кларинет), музичке уџбенике, разне лексиконе и музичке речнике, музичке часописе, слике, исечке из новина и музичке критике.
Набављајући CD-ове, плоче, касете, видео траке и видео снимке са интернета, водите рачуна да то буду вредна дела за ваш инструмент, али не само за њега, већ набављајте и слушајте и оркестарску и вокалну музику – јер све то доприноси ширењу ваших видика и вашег знања — вашем музичком сазревању.

Кларинет


Kларинет/Када почети са учењем свирања кларинета?

Кларинет


Тон

Тон (фр. ''son'', eng. ''sound'') настаје правилним, равномерним треперењем (кретњом) звучног извора.
Тон је звук који има одређену:
1. висину - одређује брзина и број треперења у једној секунди. Што је већи број треперења у секунди, тон више звучи и обрнуто.
:*Људско ухо чује од 16 (најнижи тон који наше ухо може да одреди) - 20 000 (највиши тон који наше ухо може да одреди) треперења/сец.
:*Камерни тон (а1) одређује висину тона и има 440 трептаја у секунди.
:*Тонове различите висине бележимо у линијски систем.
2. јачину - зависи од величине треперења (амплитуде) извора тона. Што је већа амплитуда, тон је гласнији. На јачину тона утиче и ''висина тона''. Наиме, дубоки тонови се чују знатно слабије од високих тонова.
:*Степен јачине тонова у некој композицији бележи се динамичким знацима
().
3. трајање - зависи од тога колико дуго трепери извор тона. Кад се умири, звук престаје.
:*Трајање тона означава облик ноте ( itd ).
4. боју - зависи од врсте материјала, облика и величине звучног извора који трепери.
:*Ова особина тона нам помаже да лако разликујемо исте отпеване тонове основних људских гласова (сопран, алт, тенор, бас) или одсвиране на различитим музичким инструментима (кларинет, виолина, тимпани). Како сваки људски глас има различиту тонску боју, тако је има и сваки инструмент.
:*Управо наведена 4 елемента доприносе да се тон разликује од шума или лупе која настаје неправилним треперењем неког тела.
:*Тонови се записују нотама, а ноте се бележе у линијски систем (225px ).

Теорија музике
Акустика


Kларинет/Почетни проблеми

Почетнику, поготово ако је врло млад, заиста није лако. Опхрван је многим потешкоћама и проблемима.
У овом поглављу пробаћу да се сетим свог почетка. Све ми је било страно – наставник, ноте, кларинет. Болео ме је десни палац од тежине кларинета, бридела ми је доња усна при првом добијеном тону. После дужег свирања доња усна је била изгризена. Помислио сам: баш је напорно дувати… Да ли ће све ово увек овако бити?
Одмах да вас утешим. Неће! Наведена сећања су само мисли неискусног почетника. Са сличним проблемима су се сусретали сви. Временом, искуством и вежбањем они се губе, стиче се кондиција, тј. јачају одређене групе мишића, а побољшава се и техника свирања.

Кларинет


Kларинет/Где се све учи музика

Да би се у музици напредовало, потребно је посећивати разне концерте. Друге извођаче треба гледати, слушати и анализирати. Од сваког се може учити - и од слабијих и од бољих од нас.
Слушајте разне снимке, читајте књиге о музици и много, много о свему овоме размишљајте.
Учење музике је трајан процес који се може свуда одвијати – не само у школи или на приватном часу кларинета!

Кларинет


Kларинет/Основи свирања

Кларинет је један од тежих дрвених дувачких инструмената када се жели да се научи да се добро свира.
У процесу учења, треба дозирано балансирати између:
#''тона''#''амбажуре''#''језика'' и
#''технике прстореда''.
1 Редослед учења
Кларинетисти морају имати листу приоритета коју треба да остварују по одређеном редоследу како би постали добри свирачи. Овај редослед управо дајем у овом поглављу.
:1. Најважније је да кларинетиста створи добар ''ваздушни ток'' (''ваздушни стуб''), без којег кларинет не може да свира. То је, и буквално и метафорички, кларинетов "дах живота". Без доброг ваздушног стуба не може се произвести квалитетан жељени тон на кларинету. Добар ваздушни стуб је један од два кључна елемента у стварању доброг тона.
:2. Када свирач може да произведе добар ваздушни проток, следеће је сварање добре ''амбажуре''. Амбажура је продужетак ваздушни тока који се улива у кларинет. Амбажура држи трску и усник под контролом, регулише тон, интонацију и ослобађа језик за јасно изговарање.
:3. Када је кларинетиста постигао циљеве 1. и 2., треба да учи како да влада језиком и како њиме јасно да ''изговара'' - тј. да ''артикулише''. Многи кларинетисти који то нису учили имају лоше, „дебеле“ и троме језике (артикулације), те засигурно заостају у темпу при свирању.
:4. После и ове фазе, кларинетиста може да ради на свладавању ''технике прстореда'', тј. да сазнаје који прсторед одговара којој ноти, тј. ком тону.
* Даља фаза учења везана је за прелаз на ''сложене ритмове'', тј. ''нотне вредности''. Овај корак се чини тек када се у доброј мери остваре претходна 4 корака.
------------------------------------------------------------------
НАПОМЕНА:
Изнад је изнет нацрт по ком кларинетиста треба да приступи учењу овог пекрасног инструмента. Теоретски, практикант треба да прелази корак по корак, док успут помало додирује редом друге кораке и тако напредује.

кларинет


Криминологија

1 Садржај
; Глава 1
: О интересовању за злочин
: Значај научне перспективе за проучавање злочина
: Преглед основних појмова
: Криминолошка литература
; Глава 2
: Појам и предмет криминологије
: Подела дефиниција криминологије по обиму
: Подела дефиниција криминологије по значењу
: Дефиниција криминологије и њене битне црте као науке
: Предмет криминологије
: Злочин као предмет криминологије
: Злочин и девијантност
: Место криминологије у систему наука
: Криминологија и криминолошке дисциплине
: Значај криминологије
: Положај и улога криминолога
; Глава 3
: Метод и методологија
: Појам и врсте научног истраживања
: Поступак научног сазнања
: Метод и предмет истраживања
: Метод и теорија
: Поделе криминолошких метода
: Метод проучавања појединачних случајева
: Методи "средњег обима"
: Триангулација метода
; Глава 4
: Примена статистике у криминологији
: Статистичке евиденције криминалитета
: Тамна бројка криминалитета
: Бројка преувеличавања
: Значај примене статистике у криминологији
; Глава 5
: Подела теорија и рана објашњења злочина
: Класична оријентација у криминологији
: Зачетници и најзначајнији представници
: Основе учења и критика класичне школе
: Савремени неокласицизам
: Десни реализам
; Глава 6
: Позитивистичка оријентација у криминологији
: Картографска школа
: Антрополошка, италијанска школа
: Претходници: физиогномичари и френолози
: Лобросо
: Гарофало
: Фери
; Глава 7
: Биолошка схватања; Злочин и физичка конституција
: Утицај генетских фактора
: Општи осврт на биолошка схватања
: Психолошка схватања; Психоаналитичка објашњења
: Теорије интелигенције
: Ејсенкова теорија личности
: Психопатија и злочин
: Оцена психолошких теорија
; Глава 8
: Социолошка схватања; Школа друштвене средине
: Социолошка школа, вон Лист
: Теорија историјског материјализма
: Чикашка школа и следбеници
: Еколошка теорија
: Теорије културног конфликта и раскорака
: Теорије о учењу
: Теорије друштвеног притиска
: Контролне теорије
; Глава 9
: Нова друштвена одбрана
: Интеракционизам и теорија етикетирања
: Радикална криминологија
: Феминистички приступ
; Глава 10
: Теорија рационалног избора
: Нове теорије животне средине
: Теорије културалне криминологије
: Теорија о мушкости
: Теорије о постиђивању и комунитарном поретку
: Теорије животног циклуса
: Интегративне теорије
: Триангулација теорија
; Глава 11
: Феноменолошка димензија криминалне појаве
: Државе са високом стопом криминалитета
: Државе са ниском стопом криминалитета
: Структура и тенденције криминалитета у Србији
: Прогнозирање криминалитета као масовне појаве
; Глава 12
: Типологија дела и учинилаца
: Насилнички криминалитет: појам и корени насиља
: Облици насилничког криминалитета
: Имовински криминалитет: појам и реаговање грађана
: Врсте имовинског криминалитета
: Ситуациони и конвенционални имовински криминалитет
: Криминалитет белог оковратника и корпорација
: Организовани криминалитет
: Политички криминалитет
: Тероризам
: Саобраћајни криминалитет
; Глава 13
: Етиолошка димензија криминалне појаве
: Спољни амбијентални чиниоци
: Дејство криминогених фактора у раздобљима релативног друштвеног мира
: Дејство криминогених фактора у раздобљима социјалних потреса
: Унутрашњи индивидуални чиниоци
: Личност преступника
: Болести зависности
: Недостатак самоконтроле
: Криминална каријера
: Виктимолошка димензија криминалне појаве
: Деликти без жртве
; Глава 14
: Видови реакције друштва на злочин
: Имиџ злочина и митови о њему
: Неформална реакција
: Страх од злочина
: Неформална контрола од стране заједнице
: Колективни одговор на злочин
: Формална реакција
; Глава 15
: Одређивање граница кривичне репресије
: Хиперинкриминализација
: Декриминализација
: Инкриминализација
: Одређивање оштрине кривичне репресије
; Глава 16
: Настанак модерне полиције
: Врсте и области полицијске активности
: Стратегије полицијског деловања
: Дискрециона оцена; Противречност захтева и сукоб улога
: Полиција и примена принуде
: Опасности занимања
: Стрес и поткултура полицајаца
: Замерке полицијским органима
: Приватизација послова безбедности
: Научна истраживања о полицији
; Глава 17
: Судови и изрицање кривичних санкција
: Тенденције у изрицању кривичних санкција
: Врсте и тежина изречених кривичних санкција
: Замерке деловању судова
: Однос запрећених и изречених санкција
: Независност судства
; Глава 18
: Казнене установе и контрола криминалитета
: Настанак казне затвора и пенитенцијарних установа
: Стање у првим заводима и њихови реформатори
: Системи ћелијског осамљења
: Комбиновани, прогресивни систем
: Ресоцијализација као сврха кажњавања
: Индивидуализација у извршењу казне
: Хумано поступање са осуђеницима
; Глава 19
: Оспоравање казне затвора
: Циљ лишавања слободе
: Негативан утицај на осуђеника
: Трајање казне
: Једна или више врста казни затварања
: Пренатрпаност завода и цена извршења
: Заводске побуне и насиље међу осуђеницима
: Проблем постпеналне помоћи
: Критике филозофије третмана
; Глава 20
: Начини за превазилажење кризе
: Врсте установа према степену обезбеђења
: Појам отворених установа
: Избор осуђеника за отворене установе
: Алтернативе казни затвора
: Будућност казне затвора
; Глава 21
: Формална социјална контрола и гарантовање права човека
: Значај кругова одговорности
: Реститутивна и ресторативна правда
: Два приступа поступку према малолетницима
: Контрола криминалитета као глобални проблем

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Израз лица

Док свирате кларинет, од самог почетка учења свирања инструмента, трудите се да вам је ''лице опуштено, ведро и мирно''. Свака гримаса и активност мишића лица је непотребна, штетна по квалитет свирања и значи ''напетост'' и ''грч''.
1 Визуелни-последични ефекти
Ружно делује ако мишићи лица кретњама прате музику коју стварате. Некада то може изгледати чак и смешно. Уз то, нећете ништа боље свирати ако се потпомажете мимикама лица. Ефекат може бити, штавише, обрнут.
2 Оптимални изглед лица једног свирача
Ваше лице треба да зрачи мирноћом, ведрином, природношћу и лакоћом комада који свирате.
Обрве и чело не подижете да бисте пратили веће интервалске скокове.
Ако још у почетној фази учења свирања инструмента обраћате пажњу на израз лица и контролишете његову мирноћу, осим што ћете лепше изгледати, створћете једну важну и неопходну навику - опуштено свирање које ће се одразити и на ваш тон, интерпретацију и ствараће визуелну пријатност код гледалаца и слушалаца.

Кларинет


Kларинет/Toн

Тон (фр. ''son'', eng. ''sound'') кларинета је учинио овај музички инструмент препознатљивим, јединственим и веома познатим међу инструментима. Не постоји музички инструмент који има тако мрачне и мистериозне дубине, ведри средњи регистар и тако распеване висине.
Одсвирани тонови на кларинету морају бити произведени свесно, под контролом и концентрацијом. Никако не треба да личе на налет необуздане бујице.
1 Компоненте које су везане за тон кларинета
За тон кларинета значајне су три основне компоненте:
:1. Проток ваздуха - тон кларинета искључиво зависи од тога шта се дешава на његовом врху, тј. да ли постоји добар и константан ''ваздушни ток'' који иде кроз њега?
:2. Aмбажура - добро постављена.
:3. Усник и трске - да су компатабилни између себе и са свирачем, тј. да му одговарају. Али, претходно, као што је горе речено, неопходно је да се успостави добар проток ваздуха и добра амбажура.
Напомена:
Ова три питања су оснона питања која треба себи поставити када покушавате да направите добар тон на кларинету.

Кларинет


Kларинет/Стварање тона

Пре но што пробамо да стварамо прве тонове на кларинету, неопходно је:
:1. Проверити да ли је одговарајућа трска добро постављена на усник инструмента.
:2. Заузмемо исправан положај тела.
:3. Кларинет, који лежи окачен о десни палац и под углом од 35-40 степени у односу на наше тело, примакнемо уснама.
:4. Усне формирамо у ''М-позицију'', обмотамо их око усника и трске на начин како је описано у поглављу о ''амбажури''.
:5. Истиснут ваздух из доњих делова плућа сада, попут речног тока, несметано тече ка уснику. Његова једина "брана" је језик, који својом горњом страном (нешто изнад врха) меко належе на усник.
:6. Почетак тона, тзв. ''атак'', ћемо добити малим одвајањем језика ("бране") од усника, како би ваздушни ток прошао ("улио се") у њега. Истовремено са овим, меко изговарамо (просто убацујемо у усник) слог ТА или ДА.
:Тршчани језичак ће завибрирати и тако ће се створити тон. Он мора бити јасан, светао и пријатан за ухо.


Kларинет/Издржавање дугих тонова

У одељку Техника дувања, објашњена је техника дугог даха за свирање на дувачком инструменту, у нашем случају, на кларинету.
1 Важност издржавања дугих тонова
Издржавање дугих тонова на један дах омогућава свесно контролисање потрошње и штедње ваздуха, тј. даха, а у исто време и контролисање уједначеног квалитета тона. Исто тако, издржавањем дугих тонова јачају се околоусни мишићи и стиче контрола над њима.
При томе се рефлексно схвата у којој мери њихова активност утиче на квалитет тона и на њихову издржљивост при дужем свирању. Начин постављања усана на усник и активност свих околоусних мишића зове се амбажура (од француског ''embouchure'', чита се ''амбушир'').
После извесног периода активног вежбања поменути мишићи постају издржљивији, па се каже да је свирач у доброј кондицији и да му је ”добра амбажура”.
2 Две корисне вежбе
Приликом свакодневног вежбања издржавању дугих тонова на један дах треба посветити 10 минута.
За почетника довољно је да увежбава свирање дугих тонова у следеће две динамичке нијансе:
:::::::1) Andante
:::::::2) Andante

Кларинет


Kларинет/Језик

У прошлој лекцији учили смо како се ствара тон на кларинету.
Ту смо рекли, када истиснут ваздух из доњих делова плућа, попут речног тока, несметано тече ка уснику, његова једина "брана" је језик, који својом горњом страном (нешто изнад врха) меко належе на усник.
1 Наступ тона - атак
Почетак тона, тзв. ''атак/a'' (фр. ''attaque'', енг. ''attack'', ит. ''attacco'', нем. ''Einzatz''), добијамо малим одвајањем језика ("бране") од усника, како би ваздушни ток прошао ("улио се") у њега. Језик се користи као "ваздушни затварач" између ваздушног тока из уста свирача и усника. Истовремено са овим, меко изговарамо (просто убацујемо у усник) слог ТА или ДА (може и ''ту, то, ти, те'' - зависно од земље и њене школе). Тршчани језичак ће завибрирати и тако ће се створити тон. Он мора бити јасан, светао и пријатан за ухо.
2 kurac
*Проток ваздуха nикада не заустављамо дијафрагмом - већ језиком.
*При покретима језика, брада не сме да се помера или да чини покрете сличне жвакању. Ово исто односи се и на доњу усну.
*При покретима језика, усник такође треба да мирује на доњој усни - нипошто да "шета".
*Језик не треба да додирује доњу усну и да чини велике покрете. Он треба да буде увек близу врха усника и да чини минималне покрете. Када се свира језиком, грло не сме да се помера као што то чинимо при гутљајевима за време пијења воде.

Кларинет