Kларинет/Скале

Да бисте боље схватили важност вежбања скала и етида на кларинету, послужиће вам два примера. Као што је човеку потребно да има три оброка, тако су и музичару за напредовање неопходна три ”оброка”:
:Доручак — скале,
:Ручак — етиде и
:Вечера — комади (концерти, сонате итд.).
Или, ако се упореди музичар са спортистом:
:Загревање (за нас су то скале),
:Тренинг (етиде),
:Такмичења (комади за јавно извођење).
1 Скале
Све класичарске, романтичарске и један део новијих композиција писане су у одређеним тоналитетима. У првој свесци моје школе ''Учим кларинет'' најпре је обрађен тоналитет C-dur, а затим су следили F-dur, па G-dur и други тоналитети лакши за читање и свирање. Међутим, у музици постоје 24 тоналитета (12 дурских и 12 молских), па ћете свирати композиције и у осталим тоналитетима.
2 Корист од вежбања скала
Тонови једног тоналитета, поређани поступно по висини, чине скалу тог тоналитета. Сваки инструменталиста мора добро теоретски познавати редослед тонова у свакој скали и научити низ грифова којима се она свира. Временом и вежбањем ово постаје готово аутоматска радња. То не значи да их треба свирати чисто механички, већ контролисати (слушати) све елементе доброг свирања. Свирањем скала увежбава се рад језика (атак, усклађеност прстију и језика, стакато, комбинације стаката и легата итд.), чиста интонација, као и уједначеност ритма, боје тона и звучности регистра.
Треба имати у виду да скале нису само монотоне вежбе. Оне се налазе и као краћи или дужи одломци у многим композицијама (нарочито у оним виртуозним, као што су концерти).
Једном речју, вежбањем скала стиже се извођачка техника, чиста интонација, као и брзо сналажење у нотном тексту.* Детаљније о скалама можете наћи у књигама : , и .
3 Начини вежбања скала
Све скале треба најпре вежбати у лаганом, па у све бржем темпу — до границе до које још са лакоћом свирамо!
Скале вежбајте бар у неколико следећих комбинација одвојеног и везаног свирања, у групама по четири или три тона:

Кларинет


Kларинет/Усник

Усник, пифла или мундштик (фр. ''embouchure'', енг. ''mouthpiece'', итал. ''bocchino'', нем. ''Mundstück'') је део неких дувачких инструмената који служи за стварање тона. При свирању, инструменталиста ставља усник између усана, одакле је овај део инструмента и добио назив - ''усник''.
1 Различити облици усника
На ''дрвеним дувачким инструментима'' усници су различитих облика:
:1. Уски прорез – фрула, кавал, блок-флауте. Изглед ''усника'' на блок-флаути је следећи:
:, док на народним инструментима сличним фрули изгледа овако:
:2. Кружни отвор – флауте и пиколо флауте. Изглед ''усника'' код флауте је следећи:
:::3. Кљунасти – кларинет, саксофон и шалмај.
2 Усник за кларинет
Усник за кларинет се махом прави од ебонита (врсте вештачке масе), ређе од стакла или дрвета. Усници се праве и од кварцног кристала.
Како је већ речено, он је кљунастог облика. Горња страна му је заобљена, а доња равна са отвором за тршчани језичак (писак), који својом вибрацијом ствара тон.
Трска се за доњи део усника причвршћује металним (сребро или никл), пластичним или кожним обручем са металним завртњима (тзв. ''машиницом'', ''повезницом'' или ''лигатуром''). Трска и усник се штите од удара, крзања и уништења делом који се прави од пластичне масе или метала (сребро или никл) и који се ставља на усник. То је тзв. ''поклопац'' или ''капица''.
Изглед ''усника'' са ''трском'' која је ''повезницом'' причвршћена за усник кларинета је следећи (А) усник са трском и повезницом, Б) трске за клаинет и саксофон):
::A) B)
Напомена:
Од велике важности је да кларинетиста има квалитетан и одговарајући усник и трске које су компатибилне са њим. За почетника је важније да има добар усник, а лошији кларинет, но обрнуто.

Кларинет


Kларинет/Штимовање

Штимовање (итал. ''accordatur''a, фр. ''accordage'', енг. ''musical tuning'', нем. ''Stimmung'', рус. ''строй'') је усаглашавање тонске висине музичких инструмената према основном или камерном тону.
Штимовање музичких инструмената може бити:
#Фиксирано - инструмент је извођачу већ наштимован и он не треба да га штимује. То је случај код клавира, металофона, звона.
# Слободно - извођач мора да штимује инструмент. То је случај код дувачких, гудачких и неких ударачких инструмената.
1 Штимовање кларинета
Међународним споразумом који је потписан 1939. године, договорено је да камерни тон, камертон или нормално а има фреквенцију а1 = 440 Hz и да служи за што тачније одређивање односа тонова по висини, тј., да буде званична стандардна висина за штимовање музичких инструмената и давање интонације при хорском певању.
На ''дувачким инструментима'' штимовање се врши ''извлачењем'' или ''увлачењем'' за то предвиђеног дела инструмента (цев, буренце, jезичак).
Опис штимовања:
Клавириста одсвира камерни тон а1, кларинетиста одсвира истозвучно, писано ха1.
*Ако је потребно да кларинетиста ''спустити интонацију'' – ''извлаче'' буренце.
*Ако је потребно да кларинетиста ''подигне интонацију'' – ''увуче'' буренце (види слику десно).
Када је кларинет ''хладан'', интонација му је ''ниска'' и потребно ју је ''повисити увлачењем буренцета''.
Када је кларинет ''претопао'', интонација му је ''висока'' и потребно ју је ''снизити извлачењем буренцета''.

Кларинет
Музички инструменти


Бруно Брун

Бруно Брун (Храстник, 14. 8. 1910. — Београд, 27. 2. 1978.) био је истакнути уметник на кларинету, редовни професор на ''Факултету музичке уметности'' у Београду.
1 Биографија
Родом Словенац – рођен је 14. августа 1910. у Храстнику – Бруно Брун је најпре завршио војну музичку школу у Вршцу, а затим студирао на тек основаној београдској Музичкој академији код професора Фрање Партлића, дипломиравши 1945. године; нешто касније је провео извесно време на усавршавању у Паризу.
Тиме је започела његова дугогодишња и плодна уметничка делатност: наступао је безброј пута као солиста на концертним подијумима Београда и других наших градова, на радио-станицама, а такође, у жељи да музичку уметност приближи најширим слојевима слушалаца – и у школама, домовима културе и на другим приредбама. Сем тога, посвећивао се и суптилном камерном музицирању у саставу ''Београдског дувачког квинтета'', а дао је свој велики допринос развоју нашег оркестарског музицирања као истакнути солиста ''Београдске филхармоније'', оркестра ''Београдске опере'' и ''Симфонојског оркестра Радио-телевизије Београд''.
2 Други о Бруновом свирању
::„Топли, племенити и богато диференцирани тон његовог кларинета, бриљантна техника, изузетна музикалност и префињена стилска култура остаће трајно урезани у сећању свих оних који су имали срећу да у живом звуку буду судеоници врухунских уметничких доживљаја какве су представљале интерпретације Бруна Бруна.“
::::::::::::::::::::::::::::::''Властимир Перичић''
3 Педагошка делатност
Управо је непроцењив значај Бруна Бруна као педагога. За три деценије своје делатности на Музичкој академији, односно Факултету музичке уметности, он је у својој педагошкој лабораторији образовао преко педесет кларинетиста, скоро одреда врхунских уметника који данас заузимају истакнута места у музичком животу Србије (и бивше Југославије). Поменимо само неке:
* Миленко Стефановић
* Ернест Ачкун
* Антон Еберст
* Михајло Келбли
* Михаило Живановић
* Божидар Милошевић
* Ђука Тончи
* Анте Гргин
* Никола Срдић
* Владимир Жикић
* Васил Гелев
То су само неколицина кларинетиста млађе и најмлађе генерације који су своје знање стекли у класи Бруна Бруна.
С правом се може тврдити да је Бруно Брун родоначелник београдске кларинетске школе, чији је реноме превазишао границе наше земље – што сведочи и чињеница да је њен оснивач био у много наврата позиван за члана жирија у најпознатијим међународним конкурсима музичких уметника.
4 Остале активности
Велики одушевљеник и заљубљеник свог уметничког и педагошког позива, Бруно Брун је – с неисцрпном енергијом која се чудесно крила у крхком телу – налазио времена и снаге да се посвети и организационим проблемима музичког и уопште уметничког школства. Био је „школски човек“ у најбољем и најпотпунијем смислу речи. Његов рад у тој области пружао се од Одсека за дувачке инструменте на Факултету музичке уметности, одсека којем је поставио чврсте организационе темеље и кроз дуги низ година стајао му на челу као шеф одсека односно шеф катедре, па до дужности проректора и затим – током четири године – ректора ''Уметничке академије'', данашњег ''Универзитета уметности'', у којем се својству свесрдно залагао за признање одговарајућег ранга високим уметничким школама и за побољшање њихових услова рада кроз изградњу одговарајућег школског простора.
5 Награде и признања
За свој плодни рад Буно Брун је одликован:
*''Орденом рада са црвеном заставом'' (1996),
*''Седмојулском наградом за животно дело'' (1969) и
* наградом ''Доситеј Обрадовић'' (1976),
* добитник је многих ''повеља и плакета'' различитих уметничких и културних установа и организација,
*''Плакетом града Београда''.
Био је неуморни прегалац који је сагорео на свом стваралачком раду, уједињујући складно у својој личности вокацију слободног уметника, делатност изванредног педагога и активност ангажованог друштвеног радника.
Његово дело остаје уграђено у темеље српске и југословенске музичке културе.
6 Школе за кларинет
Како је већ речено, рад Бруна Бруна је од непроцењивог значаја за музичко-извођачку уметност и за педагогију.
Бруно Брун је написао три вредна уџбеника (школе) за кларинет:
*''Школа за кларинет I'' (издање Просвета – Београд, 1956.).*''Школа за кларинет II'' (Просвета – Београд, 1956.).*''Школа за кларинет III'' (Удружење музичких педагога СР Србије – Београд 1975.).
Ови уџбеници су планом и програмом и данас у употреби у настави кларинета.
7 Нотна издања
Наша скромна кларинетска литература обогаћена је транскрипцијама малих комада чувених композитора, које је Бруно Брун обрадио и објавио под називом
*''Избор малих комада за кларинет и клавир'' (Просвета – Београд).
За концертантно извођење, Бруно Брун је написао прекрасне
*''4 минијатуре за кларинет и клавир'' (Београд, 1971.).
На 42. Међународном такмичењу Музичке омладине ''Junesses Musicales 2012.'' у Београду, у дисциплини кларинет, ''4 минијатуре за кларинет и клавир'' биле су обавезни комад у Другој етапи.

српски кларинетисти


Kларинет/Етиде

Да бисте боље схватили важност вежбања скала и етида на кларинету, послужиће вам два примера. Као што је човеку потребно да има три оброка, тако су и музичару за напредовање неопходна три ”оброка”:
:Доручак — скале,
:Ручак — етиде и
:Вечера — комади (концерти, сонате итд.).
Или, ако се упореди музичар са спортистом:
:Загревање (за нас су то скале),
:Тренинг (етиде),
:Такмичења (комади за јавно извођење).
1 Етиде
Све 4 свеске моје школе ''Учим кларинет'' углавном су сачињене од ''техничких вежби'', тј. етида.
Поред скала и издржавања дугих тонова, етиде су најзначајније за развој будућег кларинетисте.
2 Корист од вежбања етида
Ако од почетка учења свирања кларинета почетник свакодневно и марљиво вежба етиде, једнога дана биће у стању да одсвира и најтеже кларинетске комаде и композиције.
Временом и вежбањем све радње постају аутоматске. То не значи да етиде треба свирати чисто механички, већ контролисати (слушати) све елементе доброг свирања.
Свирањем етида савладавате:
#технику прстију,
#технику језика,
#ритмичке проблеме,
#нове грифове,
#нове тонове,
#динамичко нијансирање
#регистрско проширење звучности клaринета
#побољшање интонације.
Напомена:
Треба имати у виду да етиде нису само монотоне вежбе. Оне се налазе и као краћи или дужи одломци у многим композицијама (нарочито у оним виртуозним, као што су концерти).
Уколико озбиљно схватите њихову важност, убеђен сам да ћете их са задовољством вежбати.
3 Начини вежбања етида
Све треба најпре вежбати у лаганом, па у све бржем темпу — до границе до које још са лакоћом свирамо!
Поједине делове етида вежбајте бар у неколико следећих комбинација одвојеног и везаног свирања, у групама по четири или три тона:

Кларинет


Kларинет/Вежбе дисања

Како је већ речено у претходном поглављу ове књиге, ''техника даха'' је основни и најважнији део учења свирања кларинета. Зато ћемо се у овом поглављу позабавити начином како да технику даха поспешимо и осветимо крајње једноставним вежбама.
1 Вежбе дисања
Постоји много вежби дисања које ће вам помоћи да научите добар и константан проток ваздуха. Овде вам дајем три:
1) Лезите на под:
*''Што дубље удахните''.
*Направи уста као када дувате у врелу супу и ''полако издишите сав ваздух''.
*Неколико секунди ''дишите нормално''.
''(Поновљајте вежбу неколико пута тако што сваки пут покушате да узмете мало више ваздуха но претходни пут и мало више да проширите плућа и грудни кош.)''
2) Ову вежбу можете да радите лежећи, седећи или стојећи. Поставите метроном на 80 откуцаја у минути и радите на следећи начин:
*На 1 откуцај ''удахни што више ваздуха''.
*2 откуцаја ''задржите ваздух''.
*Начините још ''2 брза удаха'' (на сваки откуцај по 1).
*''Издишите лагано'' на 4, 6 или 8 откуцаја.
3) Узмите кларинет и у стојећем ставу радите вежбу бр. 1) или 2) ''издишући кроз кларинет''.

Кларинет


Kларинет/Јавни наступ

Јавни наступ није свакодневна појава. Он је резултат вашег великог рада и залагања. Јавни наступ је неопходна карика у развоју будућег кларинетисте, где се он обликује и обучава за будући позив. Зато, веома је важно што чешће и што више наступати - живети на ''даскама које живот значе''.
1 Гардероба за јавни наступ
Јавни наступ је за вас свечаност, а за свечаност се треба прикладно обући.
Сваки жанр музике захтева и одређени начин одевања. Ви свирате сериозну–озбиљну музику, па ћете се тако и обући.
Ако се боље размисли, Моцарт и патике заиста не иду заједно! Ова музика је увек подразумевала белу (свечану) кошуљу, са тамнијим панталонама или сукњом, или прслук са лептир–машном или краватом. Ципеле су такође тамније.
Овакав начин одевања за јавни наступ одраз је поштовања манифестације на којој учествујете, као и саме публике. Како музика обухвата и део културе, овакво облачење можете назвати културним облачењем.
2 Бонтон јавног наступа
На сваком наступу се треба примерно понашати. Ви сте на подијуму и музичари и глумци које не може да не буде брига за публику. Ви њима свирате, они вас слушају и гледају и анализирају. Они закључују и како свирате и како изгледате и какве им поруке шаљете. Ви сте на подијуму да бисте им нешто рекли. Публици се говори и покретом и ставом и погледом. Сваку вашу гримасу публика види и тумачи. Сваку вашу музичку поруку публика прима.
3 Савети за јавни наступ
:1. Када вас најаве, одмереним и сигурним корацима крените на подијум, ма како се у души осећали. Запамтите, публика цени одважне и храбре извођаче.
:2. Поклоните се уз благи смешак. Клањање је знак захвалности публици. Кад се аплауз утиша, мирно пређите на штимовање кларинета. Када и то учините, мало се смирите, опустите се и усмерите пажњу на почетак дела које треба да одсвирате. На трен се подсетите важних напомена и темпа. Кад све ово учините, окрените се корепетитору и дискретно климните главом да сте спремни за почетак свирања и почните.
:3. Док свирате, сасвим се удубите у дело. Подарите публици своју најбољу музику. Осетите да сваки ваш одсвирани тон и фраза прожимају целу салу. Нека ваша музика испуни сваки кутак сале. Публика ће то сигурно осетити и знаће да цени. Наградиће вас.
:4. Нипошто не журите да што пре дођете до краја и ”побегнете” са подијума. Публика то несвесно протумачи: ”Овај је кукавица. Не свиђа нам се.”
:5. Ако вам се деси да ”кикснете” или погрешите, нипошто не смете стати, већ мирно и без икаквих гримаса наставите свирати композицију. Једноставно ”пређите” преко грешке као да се ништа није десило и мирно наставите свирати. У противном, као да публици кажете: ”Видите како грешим.”
:6. Често ученици, од велике треме, нису ни свесни колико гласно лупају ногом и да се гласније чују њихови откуцаји од тона кларинета.
:7. Када сте на подијуму, не зверајте по сали да бисте, на пример, видели свога брата, мајку и сл. Ако имате паузу, а клавир свира, слушајте његову интерпретацију, јер она чини целину са оним што ви свирате. За то време клавир пратите и слухом и духом, јер у противном публици као да сте рекли: ”Ово не слушајте, ово није важно, само је моје музицирање важно.”
4 Анализа јавног наступа
Ово је веома важан моменат у развоју музичара.
После сваког наступа треба са наставником кларинета извршити свеукупну анализу. Тада треба о свему попричати: о самом изласку на подијум, о протеклом свирању, о темпима, тону, интерпретацији, понашању на подијуму, клањању, изгледу, до самог одласка са подијума.
Веома је добро чути и мишљења других слушалаца и гледалаца. Све критике никада не узимајте као аргумент за разочарење, него као путоказ ка чему треба више пажње убудуће усмерити.
Схватите истинитост изреке: ''Човек се учи на грешкама''.

Кларинет


Kларинет/Прсторед

1 Основи прстомета
Када склопите кларинет, треба да научите да прстима обе руке поклопите - затворите рупице на кларинету, као и да исправно поставите мале прсте обе руке на одговарајуће дирке кларинета.
За почетак, ставите палац десне руке под кукицу која вири са доње стране доњег дела кларинета. То вам омогућава да држите инструмент. Док је кларинет окачен о палац десне руке, палац леве руке ставите на рупицу са задње стране кларинета.
Сада, ставите сва три прста леве руке, од горе-надоле, тј. поклопите све 3 рупице горњег дела кларинета.
Сва три прста десне руке нека вам, редом без прескока, затворе три рупице које зе налазе на доњем делу кларинета. Будите сигурни да сте све рупице на кларинету потпуно затворили прстима. Када све то учините и дунете у усник, добићете тон ''g'' из мале октаве.
2 Предлог за први тон
Почетник многе тонове неће моћи да одсвира јер му уста и плућа још увек нису у потпуности развијена и технички спремна да одговоре захтевима које ти тонови захтевају.
Ако одвојите прсте од кларинет (не затворите ни једну рупицу), и дунете у усник исправном амбажуром, произвешћете тон ''g'' из прве октаве. Одсвирајте неколико пута језиком овај тон пре него што пређете на следећи.
Када вам тон ''g'' из прве октаве зазвучи, пређите на други тон.
Најпогоднији тонови за почетника кларинетисту су следећи тонови прве октаве: ''e, d, с'' и ''f''. Затим се прелази на следеће тонове, такоће из прве октаве: ''g'' (свира се без иједног прста), ''a'' i ''b''.
3 Научите ноте
Познавање нота и читање нотног материјала је веома корисна вештина. То вам проширује музички видокруг, те ћете моћи да користите многе штампане материјале за кларинет који су на располагању и којег данас има у изобиљу.
Напомена:
Кларинет који користимо је ''Bb''-штим инструмент, па имајте на уму да писана нота "С" када се одсвира на кларинету - звучи ''Bb''. Зато, све ноте за кларинет пишу се цео степен више. Када свирате музику писану за "С" инструмент (на хармоници, клавиру, виолини), тон "С" звучи тон "С". За ''Bb'' кларинет је мало другачије. Неопходно је да се целокупни нотни материјал транспонује за секунду више.
Такође, не заборавите да почетак сваке дуге ноте започнете језиком.

Кларинет


Kларинет/Гриф-табела

Сваки тон на кларинету има одговарајући ''распоред прстију'', тзв. ''прсторед'' или ''прстомет'' (итал. ''diteggiatura'', енг. ''fingering'', фр. ''doigté'', нем. ''fingersatz'') при свирању.
:1. Прсти десне руке:
Кларинет је ослоњен металном кукицом, која се налази на његовом доњем телу, о десни палац. Наредна три прста, јагодицама покривају три рупице, док мали прст по потреби притиска дирке 2, 4, 1а и 3а (види слике ''десно и доле'').
:2. Прсти леве руке:
Палац леве руке покрива једину рупицу задње стране горњег тела кларинета, као и дуодецим или регистар дирку (12).
Наредна три прста јагодицама покривају три рупице, док мали прст притиска дирке 1, 3 и 2а (види слике ''десно и доле'').
1 Прстореди Бемовог француског система
Приказани су прстореди или ''гриф-табеле'' за кларинет ''Бемовог''''(француског) система у опсегу од малог е до g3.
1. Приказ прстореда тонова од малог е до g2:
2. Приказ прстореда тонова од g2 до g3:
2 Литература
* Антон Еберст: ''Основна школа за кларинет'', Савез музичких друштава и организација Хрватске, Загреб, 1967.
* : , Завод за уџбенике и наставна средства, Београд, 1998.

Кларинет


Kларинет/Анализа јавног наступа

У развоју младог музичара анализа јавног наступа после јавног наступа је важан моменат.
После сваког јавног наступа добро је са наставником кларинета извршити свеукупну анализу протеклог јавног наступа. Треба о свему попричати: о самом изласку на подијум, о протеклом свирању, о темпима, тону, интерпретацији, понашању на подијуму, клањању, изгледу, до самог одласка са подијума. Наставник је у овом случају посматрач, критичар и ваше "огледало".
Веома је добро чути и мишљења других слушалаца и гледалаца. Све критике никада не узимајте као аргумент за разочарење, него као путоказ ка чему треба више пажње убудуће усмерити.
У овом случају веома је вредна народна изрека: ''Човек се учи на грешкама''.

Кларинет


Kларинет/Како ослабити дејство треме?

Нормално да је основни услов за свладавање трме је да се поштено савлада и научи цео комад за кларинет који свирате. Веома је корисно да сами са собом водите врло искрен дијалог. Постављајте себи питања што чешће о свему томе и сами на њих одговарајте (објашњавајте). Упитајте се:
''Шта је за мене трема? Чега се ја у ствари плашим тог момента и зашто се плашим?''''Шта је ту тако страшно? Шта ми се све може десити ако погрешим?''
Ако све ово проанализирате, вероватно ћете увидети колико је трема нереална и колико је све то само продукт наше уобразиље, а то ће вам пуно значити.
Основно што морате схватити јесте да се против треме не може и не треба борити. Нико не може себи наредити да му трема стане или да је нема. То су илузије. Прво и основно је да трему морате признати и прихватити: да, ја имам трему, али то не значи да ја не знам да свирам!
Морате научити у паничној ситуацији да се себи и насмејете, то слаби трему. Са тремом морате да научите да живите, да се са њоме ”носите”. Поставите себи једно логично питање: ако је сви имају трему, није ли она нешто нормално?
Понекада пробајте себи да допустите да вам се застрашујућа претпоставка и догоди. Шта мислите шта ће се збити у већини случајева? Обично неће ништа, јер су то најчешће били плодови ваше уобразиље и ваших страхова.
Из моје школе

Кларинет


Kларинет/Трема

1 Увод
Сви ми различито реагујемо у одређеним ситуацијама и имамо различите јачине страха од истих ситуација.
Музичарима је веома добро познат ''страх од јавног наступа'', разлика је само у томе што је нечија трема крајње ''паралишућа'', а нечија – ''подстицајна''.
2 Дефиниција треме
Научна дефиниција треме гласи: ''трема је страх од неуспеха, тј. страх да се не осрамотимо'' (у овом случају када имамо наступ пред публиком, свирајући кларинет).
Другим речима, плашимо се да ће други видети наше недостатке и да ће се тако умањити наш значај у њиховим очима. У том смислу би сваки излазак пред публику био рескир од уништења позитивне слике коју смо о себи створили.
3 Који су знаци треме
Основни показатељи тртеме су: црвенило, дрхтавица, сушење грла и усана, грч у трбушним мишићима, осећај малаксалости, знојење руку (често хладан зној), снажно лупање срца, тренутни заборав, нервоза; унутарња борба и самоиспитивање: Да ли знам? Да ли ћу успети? Да ли ћу се обрукати? Шта ако погрешим? Нећу се представити у најбољем светлу! Одсвираћу лоше! – само су неке од мноштва пропратних појава треме и редовних питања и помисли које се у оваквим алармантним ситуацијама намећу.
4 Урођени и стечени страхови
Сваки човек у себи има урођене и стечене-научене страхове.
Само два страха су човеку урођена:
:1. Страх од губитка подлоге.
:2. Страх од наглог и неочекиваног.
Сви остали, па и ''страх од јавног наступа'', су научени страхови.
5 Реаговање на трему
На формирање нашег реаговања на разне ситуације, па и на јавни наступ, утицали су различити животни фактори.
Напомена:
Нема човека на земаљској кугли који није некад у себе посумњао, који се у некој критичној ситуацији није успаничио или уплашио и који нема трему.

Кларинет


Генетика

; Глава 1
: Основе генетике; Наследни материјал
: Гени и хромозоми
: Области генетике и однос с другим наукама
; Глава 2
: Менделова правила наслеђивања
: Одступања од менделовског наслеђивања
; Глава 3
: Класична и квантитативна генетика
; Глава 4
: Популациона генетика и еволуциона биологија
; Глава 5
: Медицинска генетика
; Глава 6
: Савремена генетика. Геномика

Викикњиге:Полица са књигама за биологију


Kларинет/Корепетиција - проба уз пратњу клавира

Пробе уз пратњу клавира представљају важан фактор у развоју младог кларинетисте. Свака композиција добија смисао и постаје целина тек на пробама уз пратњу клавира (ово се, нормално, не односи на комаде без пратње).
Пробе уз пратњу клавира треба обављати у две етапе:
I Етапа: уклапање клавирске и кларинетске деонице
— У овој етапи се трудимо да комад свирамо што прецизније ритмички, без динамичких промена. Комад се проба као етида уз пратњу клавира. На пробама уклапања треба добро схватити места наступа кларинета и његових пауза. Тежа места треба издвојити и лагано их више пута вежбати уз пратњу клавира. Комаде бржег темпа прво треба увежбати у умереном темпу.
* У овој фази не треба свирати напамет.
II Етапа: свирање комада у целини
— Ова фаза долази после 3–4 пробе уклапања.
Комад се свира напамет, примењују се тражена темпа, динамика, агогика и уноси се лични доживљај и схватање дела.
Веома је добро да пре етапе уклапања наставник са учеником анализира клавирску партитуру дела. На овај начин пробе су ефикасне и без непотребног трошења времена.
На пробама се, осим увежбавања комада, проверава свирање комада напамет. На њима се најбоље уочава који део још није меморијски савладан, тј. који део треба боље научити.
Пробу уз пратњу клавира треба искористити да се уверите да ли је издвојена трска заиста најбоља за наступ.
На пробу ученик треба да дође, као и на час кларинета, усвиран, бар 5 минута раније, како би се топлота кларинета изједначила са собном (због штимовања инструмента). Ово је потребно и зато да би се прсти и усне загрејали.
Обично ученик почетник на проби уз пратњу клавира јаче дува него на часу да би надгласао клавир. Ово, нормално, доводи до усиљености у звучању кларинета и киксева. Честе су и измене концепције дела.
Опште правило би гласило: без напомене наставника ништа сами не мењајте!

Кларинет


Римско право

1 Садржај
; Глава 1
: Увод
: Значај римског права
: Извори
; Глава 2
: Краљевство; Римљани, Латини и Италици
: Етрурија и Велика Грчка
: Populus Romanus
: Војна демократија
: Друштвена структура
: Сервије Тулије
; Глава 3
: Република; Освајање Италије
: Пунски ратови и њихове последице
: Патрицији и плебејци
: Сенат и народ
: Појам државе и јавне власти
: Органи власти
; Глава 4
: Принципат; Крај републике
: Princeps
: Сенат и магистрати
: Организација царства
: Природа принципата
: Династије
: Принцепсов управни апарат
: Друштво
: Тековине принципата
; Глава 5
: Доминат; Обнова царства
: Диоклецијан
: Константин
: Организација управе
: Друштво у доминату
: Пад Западног царства
; Глава 6
: Три епохе римског права
: Почеци римског права
: Особине најстаријег права
: Право и етика
: Обичаји
: Закони
: Закон 12 таблица
: Тумачење
; Глава 7
: Појам класичног права
: Узроци промена
: Основне новине
: Постанак и улога јуриспруденције
: Развој јуриспруденције
: Правничке књиге
: Особине јуриспруденције
: Јуриспруденција као наука
; Глава 8
: Извори класичног права
: Leges
: Senatus consulta
: Constitutionem principum
: Edicta magistratuum
: Responsa
: Неписано право
; Глава 9
: Опште особине посткласичног права
: Извори посткласичног права
: Правни зборници пре Јустинијана
; Глава 10
: Јустинијанова кодификација
: Источне правне школе
: Јустинијанова обнова царства
: Први кодекс. Трибонијан
: Дигеста
: Иституције
: Јустинијанов кодекс
: Новеле
: Јустинијаново право
; Глава 11
: Континуитет и рецепција римског права
: Рани средњи век
: Глосатори
: Коментатори
: Рецепција
: Школа елегантне јуриспруденције
: Школа природног права
: Историјска правна школа
: Модерна правна романистика
; Глава 12
: Римско схватање права
: Поделе права
: Закон и право
: Важење права
: Правне чињенице
: Правни послови
: Кауза
: Вршење права
; Глава 13
: Садржина статусног права
: Правна способност
: Физичко лице
: Имовина
: Правна лица
: Статус
; Глава 14
: Слобода и право
: Извори ропства
: Правни положај робова
: Друштвени положај робова
: Манумисија
: Колонат
; Глава 15
: Cives Romani
: Латини
: Перегрини
; Глава 16
: Фамилија
: Агнати
: Когнати
: Patria potestas
: Alieni iuris
: Установљење и престанак patria potestas
: Брак
; Глава 17
: Појам capitis deminutio
: Врсте capitis deminutio
: Правне последице capitis deminutio
: Појам пословне способности
: Tutela
: Cura
; Глава 18
: Појам грађанског судског поступка
: Порекло и основне промене
: Редовни поступак
: Странке. Самопомоћ
: Јурисдикција и јудикација. Дводеоба поступка.
: In iure. Litis contestatio.
: Apud iudicem. Пресуда.
: Actio
; Глава 19
: Легисакциони поступак
: Ток поступка
: Врсте поступка
; Глава 20
: Постанак формуларног поступка
: Нови елементи
: Поступак in iure
: Формула
: Поступак apud iudicem
: Извршење пресуде
: Actio i formula. Поделе actiones
: Друга процесна средства
; Глава 21
: Порекло ванредног поступка
: Изворне особине
: Генерализација
: Органи посткласичног судског поступка
: Покретање
: Суђење
: Пресуда
: Жалба
: Извршење пресуде
; Глава 22
: Појам стварног права
: Особине стварних права
: Врсте стварних права
: Правна власт на ствари у старом праву
: Постанак класичних појмова
: Промене у посткласичном праву
; Глава 23
: Појам ствари
: Класификација
; Глава 24
: Појам државине
: Корпус
: Анимус
: Порекло и правне последице
: Врсте државине
: Заштита државине
: Државина права
; Глава 25
: Значење термина својина
: Остаци колективне својине
: Својина и породица
: Приватна својина
: Сусвојина
; Глава 26
: Дефиниција својине
: Елементи својине
: Ограничења својине
: Субјекти и објекти
; Глава 27
: Појам и поделе начина стицања својине
: Стицање својине од државе
: Деривативни начини стицања својине
: Оригинарни начини стицања својине
: Одржај
; Глава 28
: Појам својинске тужбе
: Rei vindicatio
: Actio negatoria
: Actio ad exhibendum
: Преторска својина и actio Publiciana
; Глава 29
: Појам службености
: Стварне службености
: Личне службености
: Стицање службености
: Престанак службености
: Заштита службености
: Дугорочни закуп земљишта
; Глава 30
: Појам заложног права
: Fiducia
: Pignus
: Хипотека
: Установљење заложног права
: Садржај заложног права
: Заштита заложног права
; Глава 31
: Појам облигације
: Особине облигација
: Debitum и obligatio
: Actio и obligatio
: Природне облигације
; Глава 32
: Чинидба
: Накнада штете
: Уговорна казна
: Доцња
; Глава 33
: Странка и субјект
: Подељене и солидарне облигације
: Дејства облигација према трећим лицима
: Персонална обезбеђења
: Промена субјекта облигације
; Глава 34
: Извршење облигације
: Гашење облигација вољом странака
: Гашење облигација без воље странака
: Компензација
; Глава 35
: Појам извора облигација
: Класично право
: Посткласично право
; Глава 36
: Појам контракта
: Споразум. Састојци уговора
: Мане воље
: Рок и услов
: Класификације контракта
; Глава 37
: Nexum
: Stipulatio
: Остали вербални контракти
: Nomen transscripticium (expensilatio)
: Писани документи у римском праву
; Глава 38
: Mutuum
: Commodatum
: Depositum
; Глава 39
: Emptio venditio
: Locatio conductio
: Societas
: Mandatum
: Неименовани контракти
; Глава 40
: Појам и врсте пактова
: Pacta adiecta
: Pacta praetoria
: Pacta legitima
: Квазиконтракти
: Condictiones sine causa
: Negotiorum gestio
: Communio incidens
; Глава 41
: Појам и развој деликта
: Особености деликтних облигација
: Цивилни деликти
: Iniuria
: Furtum
: Damnum iniuria datum
: Rapina
: Преторски деликти
: Metus
: Dolus
: Fraus creditorum
: Квазиделикти
; Глава 42
: Појам и улога наследног права
: Заоставштина
: Bonorum possesio
: Основи за наслеђивање
: Особености римског наследног права
: Појам и садржина тестамента
: Порекло тестамента
: Форма тестамента
; Глава 43
: Основне карактеристике интестатског наслеђивања
: Цивилно право
: Преторско право
: Јустинијаново право
: Појам нужног наследног права
: Цивилна правила о exheredatio и praeteritio
: Bonorum possessio contra tabulas
: Querela inofficiosi testamenti
; Глава 44
: Делација
: Hereditas iacens
: Прихватање наслеђа
: Правни положај наследника
: Заштита наследника
; Глава 45
: Легати
: Фидеикомиси
: Универзални фидеикомис
: Поклон за случај смрти

Викикњиге:Полица са књигама за право


Kларинет/Техника дувања

Техника дувања (енгл. ''breath'', фр. ''souffl''e, нем. ''Atem''), техника даха или техника дисања је основа свирања на кларинету и зато свако њом мора добро да овлада. Техника даха се прво вежба без инструмента.
Кларинетиста треба да научи како да штеди потрошњу ваздуха при свирању инструмента, као и дуг дах.
1 Три фазе технике даха
Техника даха има три фазе:
:1. Удисај (анимација у горњем десном углу приказује ''удисај''''спуштањем зелене линије - дијафрагме''). При свирању ваздух се ''удише'' на уста, нечујно и лако. При томе се пази да се не подижу груди и рамена. Треба да осетимо да је удахнути ваздух аутоматски „пао“ у доње делове плућа. Дијафрагма (велики мишић који дели грудну од трбушне дупље - приказана је зеленом бојом на горњој анимацији) извија се надоле и належе на органе трбушне дупље. Стомак се избочи напред, а доња ребра се рашире у све стране (види слику десно). Тада се добија осећај истовременог пуњења стомака надоле, напред, назад и са стране.
:2. Задржавање. Унесени ваздух се кратко време задржи. У овој фази задржавања даха, свирач, певач је у стању „запете пушке“. На овај начин створен је чврст ослонац квалитетном ваздушном стубу.
:3. Издисај (анимација у горњем десном углу приказује ''издисај''''подизањем зелене линије - дијафрагме'') следи после кратког задржавања даха. Скупљањем трбушних мишића и враћањем ребара у првобитни положај, дијафрагма се избочи нагоре, према грудној дупљи (види слику десно), и ваздух се истискује. При издисају треба да постоји осећај постепеног истискивања ваздуха „из стомака“, као кроз неку цевчицу, са свих страна равномерно, напоље (''види горњу слику'').

Кларинет


Kларинет/Понашање на подијуму

1 Уопштено
На сваком наступу се треба примерно понашати. Ви сте на подијуму и музичари и глумци које не може да не буде брига за публику. Ви њима свирате, они вас слушају и гледају и анализирају. Они закључују и како свирате и како изгледате и какве им поруке шаљете. Ви сте на подијуму да бисте им нешто рекли. Публици се говори и покретом и ставом и погледом. Сваку вашу гримасу публика види и тумачи. Сваку вашу музичку поруку публика прима.
2 Излазак на бину, клањање и штимовање
Када вас најаве, одмереним и сигурним корацима крените на подијум, ма како се у души осећали. Запамтите, публика цени одважне и храбре извођаче.
Поклоните се уз благи смешак. Клањање је знак захвалности публици. Кад се аплауз утиша, мирно пређите на штимовање кларинета. Када и то учините, мало се смирите, опустите се и усмерите пажњу на почетак дела које треба да одсвирате. На трен се подсетите важних напомена и темпа. Кад све ово учините, окрените се корепетитору проверите интонацију и дискретно климните главом да сте спремни за почетак свирања и почните.
Напомена:
док свирате, никад не окрећите леђа публици!
3 Шест етапа јавног наступа
Јавни наступ се одвија у 6 етапа:
:1. Излазак на бину
:2. Клањање
:3. Штимовање
:4. Извођење дела
:5. Поновно клањање
:6. Одлазак са бине.
4 Извођење дела
Док свирате, сасвим се удубите у дело. Подарите публици своју најбољу музику. Осетите да сваки ваш одсвирани тон и фраза прожимају целу салу. Нека ваша музика испуни сваки кутак сале. Публика ће то сигурно осетити и знаће да цени. Наградиће вас.
Нипошто не журите да што пре дођете до краја и ”побегнете” са подијума. Публика то несвесно протумачи: ”Овај је кукавица. Не свиђа нам се.”
Често ученици, од велике треме, нису ни свесни колико гласно лупају ногом и да се гласније чују њихови откуцаји од тона кларинета.
Када сте на подијуму, не зверајте по сали да бисте, на пример, видели свога брата, мајку и сл. Ако имате паузу, а клавир свира, слушајте његову интерпретацију, јер она чини целину са оним што ви свирате. За то време клавир пратите и слухом и духом, јер у противном публици као да сте рекли: ”Ово не слушајте, ово није важно, само је моје музицирање важно.”
Напомена:
нема неважних наступа и што више наступате, развијаћете самопоуздање.
5 Шта ако погрешите при свирању
Ако вам се деси да ”кикснете” или погрешите, нипошто не смете стати, већ мирно и без икаквих гримаса наставите свирати композицију. Једноставно ”пређите” преко грешке као да се ништа није десило и мирно наставите свирати. У противном, као да публици кажете: ”Видите како грешим.”

Кларинет


Kларинет/Амбажура

1 О речи амбажура
*Aмбажура је реч француског порекла и односи се на ''bouche'' (фр.), ''уста''.
*Исто тако зове се лимених инструмента.
*Реч амбажура (фр. ''embouchure'', чита се ''амбушир'', енг. ''embouchure'' или ''lipping'', ит. ''imboccatura'', нем. ''Ansatz'') употребљавају и ''дрвени'' и ''лимени дувачки инструменати'', мада значење речи ''амбажура'' код сваке групе дувача је другачије.
2 Амбажура код дрвених дувача
Свирач који свира на ''једноструком тршчаном језичку'' (саксофон, кларинет) или на ''двоструком тршчаном језичку'' (обоа, фагот) обликује уста око усника.
Начин обликовања и постављања усана (и зуба) око усника и активност и употреба околоусних мишића и језика зове се ''амбажура''. Амбажура је цео један систем који омогућава добро и лако свирање инструмента.
Људи имају веома различите физичке склопове. Неки имају велике усне, неки мале, неки дуге зубе, неки кратке, неки веће чељусти, неки мање итд. ''Сваки човек има сопствену и јединствену амбажуру.''
Упорним вежбањем, свирач стиче контролу над околоусним мишићима. Почиње рефлексно да схвата у којој мери њихова активност утиче на квалитет тона и на њихову издржљивост при дужем свирању.
3 Амбажура код лимених дувача
Звук лименог свирача настаје ''вибрацијом усана'' свирача. Инструмент служи само као резонатор (појачивач вибрација). Када би лимени дувач формирао своје усне около усника, као рецимо на кларинету, звук се не би ни произвео.
4 Важност исправне амбажуре
Само малобројни срећници, "природно надарени", могу да свирају са добрим тоном од самог почетка учења свирања инструмента. Вероватно имају интуитивну способност да трансформишу усне - они су у стању да користе своју музикалност и "да певају" кроз инструмент.
Амбажура омогућава инструменталисти да правилно свира инструмент, у пуном опсегу, са пуним и јасним тоном, без напора или оптерећења мишића и у дужем временском периоду.
Веома је важно од самог почетка вршити правилну поставку амбажуре, тј. развијање исправних навика.
Народна пословица: „Једна је мука научти, а сто одучити“, у процесу постављања амбажуре врло је примењива. Грешке у формирању амбажуре се изузетно тешко исправљају, јер је почетник формирао одређене навике у које су укључене погрешне мишићне радње, док почетник који исправно постави амбажуру, лако ће произвести и надаље развијати квалитете свога тона.
5 Постављање ефикасне кларинетске амбажуре
Ништа не може да замени доброг наставника који зна много о развоју амбажуре и који је и сам добар свирач. Такав наставник може да покаже како се прави амбажура и да ученику да добар звучни модел. Добар наставник ће такође едуковати ученика да буде свој "сопствени најбољи учитељ" - и он ће га упутити добрим књигама и снимцима и видео-снимцима.
Веома су корисне и важне ''тонске студије'', тј. ''издржавања дугих тонова''. Тим вежбама стиче се контрола над квалитетом тона, која је за кларинетисту неопходна.
Упутно је, уз надзор искусног педагога, користити огледало као визуелни мониторинг у формирању амбажуре на следећи начин:
:1. Брада треба да буде ''затегнута''-равна и усмерена надоле како би се растеретио притисак зуба доње вилице на доњу усну. Нипошто не свирати са ”Попај” брадом.
:2. Мишићне контроле око усника контролишу усне и околоусни мишићи. Пре стављања усника између усана, усне морају бити формиране у ''М-позицију''. Оне се обмотавају око усника и трске. Активност усана и околоусних мишића, по питању притиска и стезања, примењује се ''са свих страна подједнако''. Трску не треба превише стискати, јер ће шкрипати.
:3. Горња усна је тик уз горње зубе и обавија усник.
:4. Два горња предња зуба су на равној површини кљуна усника, на отприлике 1-1,5 cm.
:5. Углови усана благо се привлаче један ка другом (овде се кларинетски педагози разилазе, јер други траже обрнуто вођење углова усана, налик ''осмеху''). Углове усана треба чврсто затворити да ваздух не би пролазио са стане.
:6. Половина меснатог дела доње усне превучена је преко доњих зуба и служи као подметач за трску. Никако не увлачити доњу усану превише у уста!
:7. Образи се не смеју надувавати.
:8. Грло треба да има ''осећај потпуне отворености'', као при зевању или као када дубоким удахом удишете најлепши цвет.
:9. Угао држања кларинета у односу на тело је око 35-40 степени.
Напомена:
Многи инструменталисти који имају проблемe са амбажуром покушавају да анализирају шта им раде мишићи. Знање о анатомији је добро, али такво размишљање у периоду развијања амбажуру је тражење невоље. То води у "парализу анализе".
Попут доброг певача, свирач треба да се фокусира на звук и на свој слух, те да пусти да се активира наш ум и тело у "само-исправљању."
6 Одлике добре амбажуре
Одлике „добре амбажуре“ су:
:1. Леп обао и отворен тон.
:2. Добар домет тона - његова носивост.
:3. Широке и лако свирљиве висине.
:4. Добра интонација.
:5. Лако дување - лако добијање тона.
:6. Временско издржавање дугог свирања без замора мишића лица.
7 Спољни линкови
*** by Claude Gordon student Jeff Purtle
*********** , information
en:Clarinet/Clarinet Basics/Tone/Embouchure

Кларинет


Kларинет/Репертоар

Литература за кларинет је сиромашнија од литературе за виолину и клавир, јер је новијег датума, као и сам инструмент кларинет.
Постоји литература за џез, забавну, народну, класичну и другу жанровску музику.
1 Кларинетска литература за класичну или сериозну музику
Овде су дате композиције и књиге за кларинет које су писане искључиво за класичну музику:
# Композиције домаћих аутора
# Композиције страних аутора

кларинет


Kларинет/Држање кларинета

Кларинет је ослоњен металном кукицом, која се налази на доњем телу, о десни палац (најбоље на првој трећини од врха палца). Наредна три прста, у благом луку, јагодицама покривају три рупице, док мали прст по потреби притиска дирке ''2'', ''4'', ''1а'' и ''3а''. Палац леве руке покрива једину рупицу задње стране горњег тела кларинета, као и ''дуодецим'' или ''регистар дирку (12)''.
Наредна три прста у благом луку јагодицама покривају три рупице, док мали прст притиска дирке ''1, 3'' и ''2а''. Прсторед тонова на кларинету приказан је на страни ове Викикњиге који носи наслов ''Прсторед''.
Прсте треба подизати само онолико колико је потребно да се не омета проток чистог звука.
Кларинет се држи под углом од 40° у односу на тело. Лактови су мало раширени, нешто даље од грудног коша, како бисмо несметано и лако дисали.
НАПОМЕНА:
При свирању, рамена се не смеју дизати, јер је тада кларинетиста у грчу. Рамена морају имати природан положај.

кларинет


Апозиција

АПОЗИЦИЈА
Апозиција је додатак именици који на други начин (помоћу нових података) казује оно што значи именица.
Службу апозиције обично врши скуп речи у којем је именица главни члан. Апозиција је увек у истом падежу као и именица коју одређује.
Апозиција се у говору одваја паузом, а у писању зарезима.
Апозиција означава исто оно што и субјекат који та апозиција ближе одређује. Апозиција је именичка синтагма која се слаже, конгруира, са именицом уз коју стоји.
Београд, наш главни град, налази се у централној Србији.
Милош, мој најбољи друг, седи са мном у клупи.
Апозитив означава исто што и апозиција, само што може бити придев или придевска синтагма која конгруира са именицом, или именичка синтагма која не конгруира са именицом.
Пример за апозитив који је придев или придевска синтагма који је конгруентан, слаже се, са именицом из реченице.
Љиљани, црвени и бели, замирисали су целу цвећару.
Пример за апозитив који је именичка синтагма која није конгруентна са именицом из реченице.
Дете, косе мокре од снега, брзо је ушло у кућу да се згреје.
Атрибут је додатак именици који казује особину, припадност или количину онога што значи именица.
Атрибут одговара на питања: КАКАВ? ЧИЈИ? ОД ЧЕГА?...
Службу атрибута врше:
☼ придеви,
☼ именице,
☼ заменице и
☼ бројеви,
Именице које су у служби атрибута обично стоје иза заменице коју одређују и могу се заменити придевом са истим значењем.
Примери именица у служби атрибута:
кошуља на пруге ► пругаста кошуља
огрлица од злата ► златна огрлица
торба ученика ► ученикова торба
уже са брода ► бродско уже


Kларинет/Kларинет у оркестру и камерној музици

1 Историјски преглед
Од времена ране класике (''манхајмска школа'') кларинет је све више заступљен у симфонијском оркестру.
Код класичара је уобичајен ”двојни састав” дувачких инструмената (по 2 флауте, обое, кларинета, фагота, рога и трубе). У партитурама су понекад наведени кларинети ''in B♭'', а понекад ''in А'', у зависности од тога да ли је композиција у тоналитету са снизилицама или повисилицама. (Данас се по потреби свира у транспозицији.)
Романтичари повећавају оркестар до ”тројног” или ”четворног састава”, па се тако уз два кларинета ''in B♭'' (или ''in А'') укључују бас-кларинет и евентуално ''Еs''-кларинет. Нарочито су првом кларинетисти у оркестру врло често поверене изражајне, технички теже и одговорне соло-партије.
У дувачком (војном) оркестру кларинети су заступљени у већем броју и у разним величинама, пошто они овде обично воде главну мелодију (као виолине у симфонијском оркестру).
2 Кларинет у камерним ансамблима
Од камерних ансамбала у којима кларинет учествује најважнији је дувачки квинтет (флаута, обоа, кларинет, рог, фагот), затим дувачки трио (обоа, кларинет, фагот).
Постоје и другачији састави: на пример, Моцарт, Брамс и Регер су написали по један квинтет за кларинет и гудачки квартет, а Брамс и трио за кларинет, виолончело и клавир; Бетовен има септет за кларинет, рог, фагот и гудачки квартет, а Шуберт – октет за та иста три дувачка инструмента и гудачки квинтет.
Француски композитор Флоран Шмит има чак секстет за кларинете (један ''in Еs'', два ''in B♭'', алт ''in Еs'', бас и контрабас кларинет).
3 Остала употреба ларинета
Наравно, кларинет се користи и за солистичке наступе са оркестром у концертима и другим сличним делима, као и уз пратњу клавира (сонате, разни комади).

Кларинет


Kларинет/Вежбање

Редовно, тј. свакодневно ''исправно вежбање'' (свирање) је основни услов напретка учења свирања кларинета. Уколико не вежбате редовно и правилно, изостаће и резултати.
1 Неколико савета почетницима
Ако већ ”губите” време на рад, ”губите” га исправно! При томе је најважније да желите решити одређене, било техничке, тонске или музичке проблеме, а за то је потребно стрпљење.
Сваки теже решив проблем анализирајте и лагано га безброј пута (можда и безброј дана) понављајте, уз постепено увећање брзине свирања (темпа). Ово чините зато да бисте и при бржем (касније и брзом) свирању били свесни сваког одсвираног тона и да бисте и у брзини могли контролисати све потребне елементе доброг свирања. Латинска изрека каже: ''Понављање је мајка науке''.
Сваку нову етиду или комад прво добро увежбајте, без лукова и динамике. Тек када тако савладате градиво, додајте лукове. Динамику примените на крају, када све претходне проблеме решите.
2 I година учења кларинета
Све што знамо да радимо научили смо вежбањем: читање, писање, вожња бицикла итд. Исти случај је и са учењем кларинета. Сем талента, неопходан је свакодневни, концентрисан и стрпљив рад, који ће временом сигурно бити награђен резултатима. Свако ново знање тражи да се слегне (да ”одспава”) и тек тада постаје наша својина.
Сврха вежбања је да са што мање рада што више научимо. За тако нешто потребно је планирање. Прво анализирамо читаво градиво које треба да научимо, па потом начинимо план дневног рада, којим ћемо одредити: које ће се области увежбавати, када, како и колико. Ту ћемо планирати и време одмора. Сваки даљи рад преко умора штети исправном учењу кларинета. Зато је најбоље да дневно вежбање поделимо у два дела.
Почетник треба да вежба одједном 20 минута дневно. Затим ће то повећавати до 50 минута.
Потребно време, Распоред рада за I годину учења кларинета:
10 минута, Издржавање тонова на један дах, у различитим динамичким ступњевима
10 минута, Вежбање скала
15 минута, Вежбање етида
15 минута, Свирање лаких комада
* Паузе у раду сами одредите, где је потребно.
Кад учите нови нотни текст, прво добро погледајте у ком је тоналитету (који предзнаци стоје иза кључа). Погледајте врсту такта. Поделите комад на неколико логичних целина и увежбајте их упорним понављањем сваке целине понаособ, док их не савладате.
Прво свирајте лагано, па постепено увећавајте брзину свирања до границе у којој још увек можете да контролишете тон, покрете прстију и језик. Највише времена и пажње посветите тежим техничким местима. Готово да је најбоље да прво њих савладате. Кад овако провежбате цели комад, почните са ”склапањем” делова у целине и потом научите цео комад.
Веома је корисно да се ученик, непосредно после часа са наставником, одмах подсети на примедбе и сугестије, како их не би заборавио. Уклањање указаних грешака је услов напретка.
3 II година учења кларинета
Начин вежбања, сатница и планирање радног дана већ су обрађени у горњој лекцији која носи назив ''I година учења кларинета'' (или у мојој школи ''Учим кларинет I'').
У овој, ''II година учења кларинета'' вежбаћете нешто дуже. Најбоље резултате ћете постићи ако вежбате 1h и 30′ или бар 45′. При томе је веома важно да свакодневно вежбате.
Потребно време, Распоред рада за II годину учења кларинета:
10 минута, Издржавање тонова на један дах, у различитим динамичким ступњевима
20 минута, Вежбање скала
30 минута, Вежбање етида
30 минута, Свирање лаких комада
* Назначену минутажу можете сразмерно смањити, а укупно време поделити у две етапе.
4 III година учења кларинета
У овој години такође ћете мало продужити време вежбања. Најбоље је да вежбате 1h и 50′, или бар 1h. Најважније је да редовно и свакодневно вежбате.
Потребно време, Распоред рада за III годину учења кларинета:
10 минута, Издржавање тонова на један дах, у различитим динамичким ступњевима
20 минута, Вежбање скала
35 минута, Вежбање етида
10 минута, Вежбање читања с листа
35 минута, Свирање лаких комада
* Паузе у раду сами одредите, где је потребно.
* Назначену минутажу можете сразмерно смањити, а можете је поделити и у две етапе.
5 IV година учења кларинета
У овој години ће се такође мало продужити време вежбања. Најбоље резултате ћете постићи ако вежбате 2h, или бар 1h и 30″. Редовно, свакодневно вежбање је неопходно да би се напредовало.
Потребно време, Распоред рада за IV годину учења кларинета:
10 минута, Издржавање тонова на један дах, у различитим динамичким ступњевима
20 минута, Вежбање скала
35 минута, Вежбање етида
10 минута, Вежбање читања с листа
10 минута, Вежбање транспозиције
35 минута, Свирање лаких комада
* Паузе у раду сами одредите, где је потребно.
* Назначену минутажу можете сразмерно смањити, а можете је и поделити и у две до три етапе.

Кларинет


Језик C

C (чита се ''це'') је ''структуирани'' (императивни, процедурални) програмски језик опште намене развијан од стране његовог аутора Дениса Ричија између 1969. године и 1973. године у AT&T Bell лабораторијама. Структуирано програмирање је данас застарело (обично су виши језици објектно-оријентисани) али ни њима нису непознате структуре. Развој C језика је почео у жељи да се направи програмски језик у ком ће бити писан Јуникс оперативни систем. У то време су оперативни системи писани у асемблеру што је била честа пракса тог времена. Проблем са асемблерским језицима јесте
* лоша читљивост кода
* један асемблер за један процесор (код писан у асемблеру за једну процесорску архитектуру неће бити компатибилан са осталим проц. архитектурама)
Сем што је помогао у развоју Јуникс оперативних система он је стекао огромну популарност тако да га данас користе многи програмери, доста језика је покупило његове особине укључујући:
* C#
* D
* Go
* Rust
* Java
* JavaScript
* Limbo
* LPC
* Perl
* PHP
* Python
* C++
* ...
Верује се да његово време тек долази и да ће имати масовну примену и у роботици као програмски језик за рад са микроконтролерима што ће у огромној мери смањити коришћење асемблера за такве послове.
1 Покретање C кода
Покретање C изворног кода се може вршити помоћу
* mingw32 компајлера
* gcc компајлера
Компајлер преводи изворни код написан у неком вишем програмском језику у машински код који је разумљив рачунару. Процес превођења у машински код назива се ''компајлирање''.
То би значило да код можете написати у Бележници или неком другом уређивачу текста ког имате на рачунару и из Командне табле или Терминала покренути тај код ако имате инсталиран компајлер. Ово може бити врло мукотрпан процес па се зато писање кода олакшава увођењем IDE (eng. Integrated Development Environment - Интегрисано развојно окружење) које уочава грешке, омогућава писање изворног кода и његово превођење директно у неколико кликова мишем. Након што код буде преведен он се може покренути ако не постоје грешке у коду.
2 Структура C језика
На почетку сам напоменуо да је C програмски језик структуиран. Сада ћете на примеру видети како изгледа код писан у овом програмском језику. Код који ће бити приказан у примеру се може покретати без проблема на већини модерних компајлера, али постоје и одступања (C89 и C99).
<syntaxhighlight>
#include<stdio.h> // говоримо програму да ћемо користити библиотеку stdio.h
main() // main метода је она коју програм прву извршава и она мора постојати у изворном коду
{
/*
Витичасте заграде ( {} ) користимо да дефинишемо простор методе
// - иза ове две црте се налазе коментар у једној линији. Њега програм не обрађује
*/
printf("Zdravo svete!"); // функцијом printf говоримо да желимо да програм испише нешто на екрану. То 'нешто' у овом случају је текст.
}
</syntaxhighlight>
3 Типови података у C програмском језику
, Тип податка, Дужина (број битова), Опсег
1, int, 16, -32768 до 32767
2, float, 32, -3.4·10-38 до 3.4·1038
3, double, 64, -1.7·10-308 до 1.7·10308
4, char, 8, 0 до 255
5, void, 0, без вредности
На таблици видимо да постоји више типова података. То су:
* int (''integer'') - целобројни податак
* float - реални податак (реални број)
* double - реални податак двоструке тачности
* char (''character'') - карактер, једно слово, број , знак
* void - податак који не задржава вредност
Покушајмо сада преко кода видети како то функционише.
<syntaxhighlight>
#include<stdio.h>
main()
{
int prviBroj = 1;
printf("Prvi broj je ");
printf(prviBroj);
}
</syntaxhighlight><syntaxhighlight>
#include<stdio.h>
main()
{
double drugiBroj = 5.3;
printf("Drugi broj je ");
printf(drugiBroj);
}
</syntaxhighlight>


Аутокед/Команда "Hatchedit" (шрафирање)

Команда Hatchedit служи да уређујемо већ направљене шрафуре и градијенте. Команда отвара мени који нам нуди палете са различитим шрафурама и бојама.
На командој линији куцамо Hatchedit.
Програм од нас тражи да кликнемо на објекат који је већ обојен или шрафиран.
Кликом на објекат се појављује мени са две картице, Hatch и Gradient.
1 Картица Hatch :
Картица Hatch садржи сва подешавања за шрафуру.
1.1 Type and pattern
У делу Type and pattern се налази падајући менији који омогућавају измену шрафуре Pattern, промену боје шрафуре Color и падајући мени Type где поред шрафура које нам нуди програм (Predefined) можемо изабрати шрафуре које је су накнадно направљене, то јест Custom.
1.2 Angle and Scale
У поље Angle може да унети угао под којим ће шрафура бити ротирана у односу на X-osu. Стандардно подешавање је 0 степени.
Поље Scale омогућава да променимо размеру шрафуре, јер шрафура често може бити превише крупна или ситна у односу на величину објекта.
1.3 Hatch origin
Hatch origin служи да се помери шрафура. На пример ако се користи шрафура цигла (Brick), потребно је подесити шрафуру тако да нема прекида у циглама, као што би било у стварности.
1.4 Boundaries
Команда Add:pick points служи да се означи затворени објекат у који ћемо убацити шрафуру. Остале команде у овом делу служе за обележавање граница шрафуре.
1.5 Options
У опцијама се налазе команде за промену Layer-a, транспарентности шрафуре и да ли ће се шрафура налазити испред или иза других нацртаних објеката.
2 Картица Gradient
Градијент је опција која служи да се обоји неки објекат на различите начине. Може се користити једна или две.
2.1 Color и Orientation
У опцији за боје се налазе два поља за Color 1 и Color 2. Ту се могу изабрати све боје које постоје.
Испод поља за боју се налази девет картица за начин бојења. Испод се налази поље за угао Angle, и квадратић Centered који може да се чекира. Када је поље Centered чекирано онда је градијент симетричан.
2.2 Boundaries и Options
Ове две опције су потпуно исте као оне претходно описане у картици Hatch.


Аутокед/Скраћивање објекта ("Trim")

Команда ''trim'' је аутокед команда која омогућава скраћивање линија до неке одређене границе(линије).
1 Покретање
Команду trim можемо покренути на више начина:
* селектовањем команде ''trim'' iz ''modify'' менија
* укуцавањем ''trim'' и притиском на ''enter''* бирањем ''trim'' дугмета
''Trim'' команда се на палети ''modify'' налази заједно са командом ''extend''
Могуће је поништити је на више начина.Селектовањем ''undo'' команде или селектовањем њене инверзне команде ''extend''.
2 Примена
2.1 Правилно коришћење
Команда ''trim'' се користи тако што је потребно прво извршити одабир елемената који ће представљати границе,а затим се врши одабир елемената који су вишак.Команда се завршава притиском на десни тастер миша или притиском на ''enter''.Након што се изврши избор елемета који представљају границе,потребно је притиснути тастер ''enter'' па затим изабрати елементе који се скраћују(који су вишак)
2.2 Шира примена
Команда ''trim'' се може наћи у многим софтверима везаним за цртање,уређивање слика и пројектовање.У аутокеду се користи веома често.Њоме се исправљају грешке,уклања вишак линија,који је нарочито присутан у пројектовању.Kada се пројектује кућа или стан,умногоме се користи опција ''Offset'' koja при додавању нових линија(просторија,соба) ствара вишак линија које треба уклонити ради прецизности цртежа као и ради лепшег и разумљивијег изгледа.
2.3 Досетке
Уколико се деси да је потребно исећи неке линије које немају границу до које желимо да их сечемо,можемо их једноставно додати,покренути опцију ''trim'' и додате линије искористити као границе,а потом их обрисати.
3 Спољашње везе:
##

Вики-студент/РГФ 2015


Аутокед/Припреме за котирање-котне линије

1 Припрема за котирање-котне линије
Овај туторијал је предвиђен за котирање радова у аутокеду, ако нисте тражили котирање или сте већ њиме овладали, овај туторијал вам није потребан. Коте у аутокеду су веома корисне, да не кажем круцијалне, за пројектовање и цртање односно одређивање величина објеката. Опција за котирање се налази у картици ''annotate''. Постоји више врста котирања:
* котирање растојања
* котирање линија
* котирање углова
* котирање лукова
* котирање радијуса
* котирање пречника
1.1 Стил котирања
У картици ''annotation'' можемо изабрати, изменити или направити нови стил котирања. Припрема стила котирања врши се помоћу опције ''modify''. Селектовањем ове команде отвара се нови прозор са седам картица помоћу којих се уређују котне линије.
1.1.1 Картица lines
Служи за одабир боје, врсте и величине котне линије.
1.1.2 Картица Symbols and arrows
Служи за одређивање облика стрелица (може се понаособ уређивати посебно лева или десна стрелица) и величина.
1.1.3 Картица text
Служи за одабир величине, боје, стила и положај (испод, изнад, централно, лево, десно у односу на котну линију) котног броја.
1.1.4 Картица fit
Служи за евентуално прилагођавање положаја текста и стрелица (када није могуће да котни број уредно стане на котну линију, и кад се стрелице секу са бројевима).
1.1.5 Картица Primary units
Cлужи за одређивање главне мерне јединице, одређивање врста децимала, броја децимала, као и додавање суфикса и префикса на котни број.
1.1.6 Картица Аlternate units
У овој картици можете укључити алтернативне мерне јединице које се по потреби користе за додатно одређивање величина у неким другим јединицама (главна мерна у метрима а алтернативна у центиметрима и биће приказана у загради поред главне).
1.1.7 Картица Tolerances
Служи за увођење толеранција по потреби и њихово уређивање.

Вики-студент/РГФ 2015


Аутокед/Измене својстава објеката

1 Команда:Ddmodify
Применом команде '''' се могу менјати параметри одабраног елемента(геометријска и остала својства његовог изгледа).После избора ''<Modify><Properties>'' бира се елемент за који се врше промене.
Палета ''Properties'' је различите у зависности од типа обележеног објеката.
Селектовањем појединих ставки у помоћеном прозору може се променити све особине које су наведене у већ постојећој таблици:
* боја
* слој
* врста линије
* дебљина линије
* парамерти штампе
1.0.1 Измене својства објеката-пример за линију
Ако се при одабиру елемента изабере линија,у ''Properties'' палети се појавлјују две групе особина и одговарајућих вредности:опште и геометријске,које зависе од врсте одабраног елемента.У заједничке карактеристике објеката спадају:боја,припадност слоју као и тип линије,размена(ако је изабран неки од типова испрекидане линије).У посебне карактеристике спадају:кординате почетне и крајње трачке (''Pick Point'' дугме ѕа промену положаја)дужина линије мерена пројекцијом у правцима координатних оса или самог објекта као и угао који линија заклапа у односу на позитивни правац X осе.Ако се при одабиру обухвате два или више елемената бице омогућена промена само њихових заједничких параметара.
1.0.2 Измене својства објеката-пример за кружницу
Опште карактеристике су као и у случају линије, али су параметри за одређивање посебних (геометријских) карактеристика
различити од карактеристика линије.
Могуће је одредити:
* нови положај за координату центра
* величину полупречника кружнице
од пратећих информација могу се видети пречник (Diameter), обим (Circumference) и површина (Area) одабраног објекта.
1.0.3 Измене својства објеката-пример за текст
Ако се команда Ddmodify примени над неким елементом текста поред општих на располагању ће бити и следећи параметри:
* положај тачке према којој се врши поравнање текста(Insertion Point)
* промена садржаја (Contents)
* промена стила (Style)
* промена начина поравнања (Justify)
* промена правца исписивања (Direction)
* промена вредности за ширину (Width),висину (Text Heigth) и угао ротације (Rotation)
1.0.4 Измене својства објеката-пример за полилинију
У случају да се као елемент одабере полилинија уз опште карактеристике се приказују следећи
параметри:
* избор алгоритма по којем ће се из сегментног облика генерисати крива (Fit/Smooth)
* могућност аутоматског затварања поља које образују њени сегменти (Closed)
* начин примене неког од типова испрекиданих линија(LT Gen)
* координате појединих темена полилиније (Vertex Listing) моћи ће да се прочитају само као информација


Аутокед/Команда "Dedit"

Командом Dedit коригујемо већ постојећи текст у Autocad-у. Користимо је када желимо да променимо унети текст на било који начин. Разликујемо команде за single line text и multiline text.
1 Опције
1.1 Команда "Ddedit"
командом "Ddedit" уређујемо single line текстове. Да приступимо овој команди можемо:
# селектовати 'Text' испод ''Modify'' менија.
# укуцати 'ED' у командној линији и притиснути ''enter''.
# селектовати жељени објекат довођењем курсора миша изнад текста и кликнути лево дугме на мишу.
Отвориће се прозор са текстом који можемо кориговати по жељи. Можемо затворити прозор и сачувати измене или након измена и додатног уређивања притиснути ''enter''
1.2 Команда "mtedit"
командом "mtedit" уређујемо multiline текстове.
Овде можемо написати неки нови текст или копирати из неког другог фолдера. Подешавати ширину текста. Подесити параграфе, фонтове, размак између редова, поравнање текста, и направити и кориговати колоне.


Аутокед/Команда "DIM Angular" (котирање)

Команда ''“DIM angular”'' служи за котирање углова у програму "AutoCAD".
1 Опис
Како би особи која посматра дали бољи увид у објекат који се налази на цртежу, није довољно само верно представити његов изглед, већ је потребно и приказати његове димензије. Димензије ће се појавити на цртежу изражене у “AutoCAD ”јединицама, којима се у даљем току рада додељују стварне димензије (mm,cm…).
Команда “DIM angular”, односно "Dimension/Angular” је једна од опција за котирање које се налазе под “Dimension ” групом команди (поред ње ту су још и "DIMLINEAR", "DIMALIGNED", "DIMARC", "DIMRADIUS", "DIMDIAMETER" и друге у зависности коју верзију програма користите), и она креира димензију која представља величину угла између два елемента цртежа (угао који два елемента међусобно заклапају). Може се мерити угао лука, угао између две линије, итд.
2 Приступ команди
Постоји више начина да приступите овој команди:
* Изаберете „Angular“ под групом „Dimension“, који се налази у картици „Annotate“.
* Укуцате „Dimang“ или „Dan“ у командној линији.
* Приступ из „Home“ картице, падајући мени у „Annotation“ групи.
Пожељно је пре коришћења саме команде подесити стил димензионирања према сопственим потребама. То се чини позивањем команде "DDIM" након чега ће вам се отворити прозор са подешавањима. Параметри које можете променити су:
* Јединице:Степени; Степени,минути,секунде; Радијани; Градијани;
* Фонт
* Прецизност мерења (од 0 до 0.00000000)
* Префикс, суфикс
* Заокруживање вредности и многе друге.
3 Коришћење
Након што покренете команду, програм ће вам понудити следеће опције: “Select arc, circle, line, or< specify vertex>:”(Изабери лук, круг, линију или одреди теме угла).Избором предмета, котирање ће бити извршено аутоматски.
4 Види још:
**

Вики-студент/РГФ 2015